Номер провадження: 22-ц/813/9198/21 
Номер справи місцевого суду: 509/1785/21
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Цюри Т.В., 
суддів Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2021 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталії Федорівни, приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, свідоцтв про право власності, актів про передачу предмета іпотеки, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2021 року ОСОБА_4 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталії Федорівни, приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, свідоцтв про право власності, актів про передачу предмета іпотеки, зобов`язання вчинити дії (а.с.1-9).
Разом із позовною заявою позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову. У поданій заяві просила суд зупинити дію рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 55363514, 55363615 від 26.10.2020, прийнятих приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Одеської області Куркан Наталією Федорівною, на підставі яких внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано відповідно право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами, площею 0,1000 га, у тому числі земельними угіддями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5123781300:03:001:0349 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.55-57).
26 квітня 2021 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області заяву задоволено. Зупинено дію рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 55363514, 55363615 від 26.10.2020, прийнятих приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Одеської області Куркан Наталією Федорівною, на підставі яких внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано відповідно право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами, площею 0,1000 га, у тому числі земельними угіддями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5123781300:03:001:0349 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.64-65).
Не погоджуючись із ухвалою суду про забезпечення позову, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 02 липня 2021 року подав апеляційну скаргу, у якій посилаюсь на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, вважає, що ухвала підлягає скасуванню. Так, апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції вжито заходів забезпечення позову до прав на майно особи, яка не була учасником у справі. Також, апелянт вказує на те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, а саме відсутні будь-які обґрунтування змісту поданої заяви про забезпечення позову, відсутні обґрунтування необхідності застосування конкретного заходу забезпечення позову та відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. З огляду на вказане, просить суд скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.04.2021 року про забезпечення позову і прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову. 
29 липня 2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с.94-95).
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання, призначене на 23.12.2021 року, з`явився представник апелянта – ОСОБА_2 , інші сторони у справі до суду не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обраний захід забезпечення позову дозволить уникнути дії рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки невжиття заходу забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення розгляду справи та неможливості захисту права позивача у обраний нею спосіб, ускладнить, а у деяких випадках - унеможливить виконання можливого рішення у справі про задоволення позову.
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Так, за змістом ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Частиною 3 ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Однак, судом першої інстанції вищевказані вимоги законодавства не були дотримані, що фактично призвело до порушення прав ОСОБА_1 .
Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного.
Як вбачається із заяви про забезпечення позову та позовної заяви, позивач оскаржує рішення приватного нотаріуса про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а також свідоцтв про право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна, які видано на ім`я ОСОБА_1 . Також, позивач просить суд скасувати акт приватного виконавця про передачу предмета іпотеки – вищевказаних об`єктів нерухомого майна на користь ОСОБА_1 та внести запис про право власності за ОСОБА_4 .
Отже, позовні вимоги мають майновий характер, оскільки стосуються права власності на нерухоме майно.
З матеріалів справи вбачається, що заходи забезпечення позову, які було вжито судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою, безпосередньо стосуються прав та інтересів ОСОБА_1 .
В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент проголошення оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не було залучено до розгляду справи ОСОБА_1 , його було залучено лише ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 червня 2021 року в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Тобто, особу, стосовно прав якої було прийнято процесуальне рішення, а саме було вжито заходи забезпечення позову, не було залучено судом до розгляду справи, чим грубо порушено законні права та інтереси ОСОБА_1 .
Крім того, суд першої інстанції, при задоволенні заяви про забезпечення позову, не звернув уваги на те, що у поданій заяві відсутні обґрунтування необхідності забезпечення позову, а вказано лише предмет та підстави позову, і наведено норми закону, якими слід керуватися при вирішенні питання про забезпечення позову. Також, у поданій заяві відсутні обґрунтування необхідності застосування саме запропонованого заявником заходу забезпечення позову та відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є частково обґрунтована, оскільки суд першої інстанції в порушення зазначених вимог процесуального закону задовольнив заяву про забезпечення позову.
Частиною 1ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 квітня 2021 року про забезпечення позову - скасувати.
Прийняти постанову.
В задоволенні заяви  ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталії Федорівни, приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, свідоцтв про право власності, актів про передачу предмета іпотеки, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 29.12.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду                  Т.В. Цюра

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева