справа № 759/17703/20                                   головуючий у суді І інстанції Шум Л.М.
провадження № 22-ц/824/3526/2022              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
 21 січня 2022 року                                                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у справі запозовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Обслуговуючий кооператив «Кооперативна-3», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вістекс-компані», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного знищення майна, стягнення моральної шкоди, - 
 
В С Т А Н О В И В: 
 
            У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача компенсацію шкоди, завданої внаслідок незаконного знищення майна, а саме машиномісця № НОМЕР_1 , у розмірі 50 000 грн. та 8 120 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 площею 72,30 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 . У ніч з 28 травня 2017 року на 29 травня 2017 року працівниками КП «Київблагоустрій» проводилися незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3» за вищезазначеною адресою, у тому числі, і гаражу № НОМЕР_1 , власником якого є позивач. Невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції. У результаті незаконних дій по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів їх власниками було викликано поліцію на місце події. Працівники Святошинського управління поліції ГУ НП в місті Києві, з`явившись на виклик, зафіксували дану подію та склали протокол. Внаслідок незаконних дій працівників КП «Київблагоустрій» позивачу, як власнику гаражного боксу № НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_2 , було завдано матеріальних збитків на суму 50 000 грн. Право власності ОСОБА_1 на гаражний бокс № НОМЕР_1 підтверджується довідкою, виданою обслуговуючим кооперативом «Кооперативна-3» № 93 від 11 грудня 2016 року, а також технічним паспортом на гараж. На звернення щодо незаконності дій працівників КП «Київблагоустрій» та прохання надати відповідні приписи на демонтаж, складені адміністративні протоколи, рішення суду про демонтаж та вилучення приватного майна у їх власників працівники КП «Київблагоустрій» повідомили, що гаражі це - самовільне будівництво і надали тільки можливість сфотографувати договір № 68 від 10 травня 2017 року, де КП «Київблагоустрій» доручає ТОВ «Вістекс-компані» надати послуги по демонтажу самовільно розміщених об`єктів на території м. Київ та лист Департаменту міського благоустрою від 23 листопада 2016 року № 064-11370, адресований саме КП «Київблагоустрій» на знесення гаражів за адресою АДРЕСА_2 , тобто, взагалі не за цією адресою, де проводилося знищення приватного майна. Позивача, як власника гаражного боксу № НОМЕР_1 , взагалі ніхто не попереджав про демонтаж, не проводилися комісійні обстеження за його участі, не складалися ніякі акти порушень, не вручалися ніякі приписи про усунення порушень. Демонтаж/знесення приватної власності (гаражних боксів) проводилося працівниками КП «Київблагоустрій» незаконно і у варварський спосіб шляхом повного руйнування майна.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.  
В апеляційній скарзі КП «Київблагоустрій» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що наявність прийнятого рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 23 листопада 2016 року № 064-11370 та судових рішень у справі № 826/734/17 безпосередньо свідчить про вчинення дій (завдання шкоди) внаслідок діяльності органу місцевого самоврядування. Заявлені вимоги не відповідають приписам діючого законодавства України, зокрема, ст. 25 БК України. Відповідачем не приймалося рішення, не вчинялися дії відносно майна позивача для притягнення до відповідальності за ст. 1166 ЦК України. Натомість, протиправне рішення приймалося суб`єктом владних повноважень. Судом не досліджено підстави виникнення права власності на гаражні бокси, не надано належної оцінки відсутності права власності на гаражний бокс позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Понесенню заявлених позивачем збитків передувала неправомірна поведінка самого позивача. Суд не дав оцінку факту відсутності об`єкта «нерухомого майна». Суд адміністративної юрисдикції встановив протиправними дії Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради щодо прийняття рішення про демонтаж  гаражів автокооперативу по АДРЕСА_3. Виконавцем робіт з демонтажу гаражів є ТОВ «Вістекс-компані». Відповідач не вчиняв жодних дій на виконання рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради і саме останній приймає рішення про демонтаж та вживає відповідні заходи із демонтажу. Матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджували б факт вчинення КП «Київблагоустрій» будь-яких дій із демонтажу гаражів, а також доказів того, що станом на сьогоднішній день нерухоме майно позивача є знищеним (втраченим). Матеріалами справи також не підтверджено наявність шкоди, завданої майну позивача. А, відтак, відсутні підстави для застосування ст. 1166 ЦК України щодо відповідача та у будь-якому разі необхідності застосування ст. 1173 ЦК України. Гаражний бокс, який начебто належить позивачу на праві власності, є об`єктом самочинного будівництва. У позивача/ОК «Кооперативна-3» відсутні дозвільні документи на виконання будівельних робіт та докази введення в експлуатацію гаражного боксу № НОМЕР_1 . Гаражний бокс не знаходиться на території гаражно-будівельного кооперативу.        
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено, що згідно з довідкою ОК «Кооперативна-3» № 133 від 05 травня 2017 року гаражний бокс НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 (а.с.25).
Згідно із дорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища № 064-11370 від 23 листопада 2016 року було доручено КП «Київблагоустрій» вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , на території Автокооперативу «Кооперативна-3».
10 травня 2017 року між КП «Київблагоустрій» (замовник) та ТОВ «Вістекс-компані» (виконавець) укладено договір № 68, згідно з п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з демонтажу самовільно розміщених та території міста Києва об`єктів (будівель, споруд, елементів благоустрою, залишків будівельних матеріалів, безхазяйного майна тощо) та доставкою таких об`єктів (або їх конструктивних елементів) на майданчик тимчасового зберігання, а КП «Київблагоустрій», в свою чергу, зобов`язувався оплатити надані послуги.
У ніч з 28 на 29 травня 2017 року працівниками ТОВ «Вістекс-компані» за участю представника КП «Київблагоустрій» та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовищ зламано огорожу обслуговуючого кооперативу «Кооперативна-3» по АДРЕСА_2 та здійснено демонтаж гаражних боксів, в тому числі, і гаражу № НОМЕР_1 , що належать позивачу.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі доручення № 064-11370 від 23 листопада 2016 року та скасовано вказане доручення № 064-11370 від 23 листопада 2016 року (а.с.29-37).
Згідно зі звітом про проведення незалежної оцінки від 19 травня 2017 року ринкова вартість гаражного боксу № НОМЕР_1 загальною площею 64,10 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2, становить 309 970 грн. (а.с.6). 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими.  
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та з урахуванням висновків, що містяться у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 759/17785/17 та від 06 квітня 2020 року у справі № 759/13924/18, вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян,інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Положенням статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до положень пункту 13.1.1. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року, порядок розміщення малих архітектурних, форм та тимчасових споруд визначений Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року, Положенням про розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 27 листопада 2008 року, Правилами забудови м. Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року, правилами (положеннями), встановленими Київською міською радою.
Пунктом 20.2.11. вказаних Правил передбачено, що у разі виявлення силами Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний термін.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що гараж ОСОБА_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , було знесено ТОВ «Вістекс-компані» на виконання відповідного договору, замовником за яким було КП «Київблагоустрій». При цьому, жодних повідомлень чи приписів про усунення порушень позивачу вручено не було, а рішення Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради про демонтаж гаражів було прийнято щодо іншої адреси, а саме щодо гаражів, розташованих за адресою АДРЕСА_3 (а.с.41).
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що діями КП «Київблагоустрій» ОСОБА_1 було завдано майнову та моральну шкоду. При цьому, суд враховав, що відповідач не надав суду доказів, які свідчили б про спростування тверджень позивача щодо неправомірності його дій, а також не надав належних та допустимих доказів й не повідомив про підстави звільнення від доказування, про спростування розміру завданих збитків та моральної шкоди.
При зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 на підтвердження розміру вартості завданого збитку надав суду звіт про проведення незалежної оцінки вартості гаражного боксу № 50/н, проведеного ТОВ «Прайм Гранд», відповідно до якого ринкова вартість вказаного боксу станом на 17 травня 2017 року становить 309 970 грн. Однак, під час розгляду справи у суді позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути лише 50 000 грн. матеріальної шкоди. Відповідач не надав жодних доказів того, що розмір завданих позивачу збитків є значно меншим від заявленої до стягнення суми.
Доводи апеляційної скарги про те, що КП «Київблагоустрій» є неналежним відповідачем у цій справі є безпідставними, оскільки дії щодо знесення гаражу позивача вчинялися хоч і працівниками ТОВ «Вістекс-компані», але на виконання відповідного договору саме за дорученням відповідача. У вказаному договорі замовником дій щодо знесення гаражу позивача було КП «Київблагоустрій».
Посилання на те, що рішення про знесення гаражу приймалося Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради також не заслуговує на увагу, оскільки 23 листопада 2016 року Першим заступником Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради був виданий припис № 064-11370 щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів в Святошинському районі м. Києва за адресою АДРЕСА_3 на території автокооперативу «Кооперативна -3». 
У той же час, належний позивачу гараж знаходився за адресою - АДРЕСА_2 .
Посилання відповідача на те, що у матеріалах справи відсутні докази належності гаражу на праві власності позивачу, а сам гараж є самочинним будівництвом, є безпідставними, оскільки належність гаражу ОСОБА_1 підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою ОК «Кооперативна-3» та технічним паспортом.
За правилами частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено судам, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності.
Оскільки діями відповідача було знищено об`єкт права власності, що належить позивачу, з приводу чого останній зазнав моральних страждань, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув із відповідача на користь позивача кошти у якості відшкодування моральної шкоди. Сума відшкодування є співмірною з обсягом спричинених моральних страждань.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам справи, судом повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення. 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                     Фінагеєв В.О.
 
                                                                                     Кашперська Т.Ц.
 
         Яворський М.А.