КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження                                                 
№ 22-ц/824/517/2022                                                                       
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

             08 лютого 2022 року                                                                      місто Київ
                                                                                              справа №755/17770/18  
                            
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                     суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                     за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року про виправлення помилки у виконавчому листі, постановлену під головуванням судді Винниченка Л.М., повний текст складено 05 листопада 2021 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Приватне підприємство «Мінераліз» у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство «Мінераліз» про стягнення заборгованості, -
 
В С Т А Н О В И В:
             
У травні 2021 року заявник АТ «Комерційний Індустріальний Банк» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою, в якій просив:
внести виправлення до виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 15 січня 2020 року у справі №755/17770/18 за позовом АТ «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ПП «Мінераліз» про стягнення заборгованості, зазначивши у ньому вірно по батькові боржника - замість: « ОСОБА_1 » вказати: « ОСОБА_1 ».
Заяву обгрунтовував тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року у справі №755/17770/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість за договором №49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23 серпня 2017 року у розмірі 1812279,90 грн. та судовий збір в сумі 27184,20 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року в частині стягнення заборгованості скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов АТ «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто заборгованість у розмірі 1708520,24 грн. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року в нескасованій його частині та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року залишено без змін.
Вказував, що 15 січня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/17770/18 видано виконавчий лист, однак при його оформленні було допущено описку, а саме не вірно зазначено по батькові боржника, оскільки замість « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 ».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року заяву АТ «Комерційний Індустріальний Банк» про виправлення помилки (описки) у виконавчому документі по цивільній справі №755/17770/18 задоволено.
Внесено виправлення до виконавчого листа №755/17770/18 виданого Дніпровським районним судом міста Києва 15 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованості за договором №49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23 серпня 2017 року в розмірі 1708520,24 грн. та стягнення судового збору в сумі 27184,20 грн. шляхом заміни зазначеного слова по батькові боржника ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 » на слово « ОСОБА_1 ».
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та поновити нову, якою заяву залишити без задоволення.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано, що порука ОСОБА_1 була припинена на момент ухвалення рішення судом першої інстанції та постанови апеляційної інстанції про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості як поручителя, на виконання яких було видано виконавчий лист.
Вважає, що оскільки договір поруки, на підставі якого було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість ПП «Мінераліз» перед АТ «Комерційний Індустріальний Банк» за кредитним договором був укладений з метою виконання зобов`язань юридичної особи перед банком, а тому справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.
У судовому засіданні апеляційного суду представник заявника АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заперечував проти доводів апеляційної скарги. Просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Боржник ОСОБА_1 та ПП «Мінераліз» у судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що він перебуватиме в іншому судовому процесі в Західному апеляційному господарському суді. При цьому, в даному клопотанні не було посилання на справу, яка буде розглядатися та не вказано ні часу, ні дати, ні номеру справи.
Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2   не надав доказів того, що він буде перебувати 08 лютого 2022 року в Західному апеляційному господарському суді. 
Крім того, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Виходячи з положень ст.13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», №8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України», №26976/06).
А відтак, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися у судове засіданні на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявникаАТ «Комерційний Індустріальний Банк», з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга  непідлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість за договором №49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23 серпня 2017 року у розмірі 1812279,90 грн. та судовий збір в сумі 27184,20 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, рішення Дніпровського районного суду містаКиєва від 13 серпня 2019 року скасовано в частині стягнення заборгованості та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість у розмірі 1708520,24 грн. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року залишено без змін.
На виконання рішення суду Дніпровським районним судом міста Києва 15 січня 2020 року видано виконавчий лист №755/17770/18 про стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість у розмірі 1 708 520,24 грн.
Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року в нескасованій його частині та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року залишено без змін.
З матеріалів справи вбачається, що боржником є ОСОБА_1 .
Разом з тим, у тексті виконавчого листа №755/17770/18, виданого 15 січня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва було зазначено по батькові боржника як « ОСОБА_1 ».
Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Встановивши, що у виконавчому листі №755/17770/18 у графі «відомості про особу боржника» помилково зазначено по батькові боржника як « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви АТ «Комерційний Індустріальний Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі на підставі ст.432 ЦПК України та внесення виправлень до виконавчого листа №755/17770/18 шляхом зазначення по батькові боржника як « ОСОБА_1 » замість «ОСОБА_1 ».
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано, що порука ОСОБА_1 була припинена на момент ухвалення рішення судом першої інстанції та постанови апеляційної інстанції про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості як поручителя, на виконання яких було видано виконавчий лист, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким визнано припиненою поруку ОСОБА_1  перед АТ «Комерційний Індустріальний Банк» за договором поруки №49/17-П від 23 серпня 2017 року в порядку ч.4 ст.559 ЦК України.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 14 липня 2021 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року скасовано.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1  до АТ «Комерційний Індустріальний Банк», третя особа: ПП «Мінераліз» про визнання поруки припиненою закрито.
Посилання апелянта на те, що вирішення питання щодо виправлення помилки у виконавчому листі підлягає розгляду за правилами господарського судочинства є безпідставними, оскільки Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист, який підлягає виконанню.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2020 року представника боржника ОСОБА_1  - ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у задоволенні заяви   ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №755/17770/18, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 15 січня 2020 року таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Отже, суд першої інстанції задовольняючи заяву про виправлення помилки у виконавчому листі, дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог заяви.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
 
Ухвалу  Дніпровського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 11 лютого 2022 року.
   
Головуючий:
 
Судді: