ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6251/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 лютого 2022 року                                                                              м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДІС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДІС» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
                                                       В С Т А Н О В И В :
ТОВ «МАДІС» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАДІС» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.02.2019 року ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Мадіс».
Актом від 06.02.2019 року №921/26-15-12-06-16/31721018 зафіксовано порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених п. 201.10 п. 201 Податкового Кодексу України, а саме: ПН №2 від 01.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року, кількість днів порушення термінів - 13; ПН №5 від 03.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №6 від 03.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №11 від 06.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №12 від 06.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №22 від 08.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №24 від 09.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №37 від 13.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №38 від 13.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №39 від 14.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №41 від 15.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року; ПН №42 від 15.11.2017 року, що зареєстрована 12.12.2017 року - кількість днів порушення термінів - 12.
Позивач, не погоджуючись із висновками акту, направив заперечення на акт перевірки від 26.02.2019 року №26/02-19. За результатами розгляду заперечень акт перевірки залишено без змін, а заперечення позивача - без задоволення.
На підставі акту від 06.02.2019 року №921/26-15-12-06-16/31721018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.03.2019 року №0200891206, яким до позивача застосовано штрафну санкцію на загальну суму 115 425,28 грн. за порушення граничних термінів реєстрації дванадцяти податкових накладних.
Позивач, не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Так, згідно з пунктом 86.2 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з п. п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Також, підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.7. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна з податку на додану вартість складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно з пунктом 120-1.1. статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246 (у редакції постанови КМ України від 26 квітня 2017 №341, далі - Порядок №1246).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.
Як зазначено в пункті 3 Порядку № 1246, операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Згідно з п. 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Відповідно до п.п.10, 11 Порядку № 1246 після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).
Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.201.3 і 201.9 ст.2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Тобто на позивача покладається обов`язок щодо вчасного направлення податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації за методикою наведеною вище.
Податковий кодекс України зобов`язує платника ПДВ - продавця товарів/послуг в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних в межах граничних строків, визначених абзацом 14 статті 201.10 Податкового кодексу України.
Порушення цих строків до 15 календарних днів відповідно до норми статті 120-1 Податкового кодексу України має наслідком застосування до платника податків штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеного в такій податковій накладній. При цьому для продавця товарів/послуг підтвердженням факту прийняття виписаної ним податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є відповідна квитанція, яка надсилається контролюючим органом.
ТОВ «Мадіс» складено податкові накладні № 2 від 01.11.2017 року, № 5 від 03.11.2017 року, № 6 від 03.11.2017 року, № 11 від 06.11.2017 року, № 12 від 06.11.2017 року, № 22 від 08.11.2017 року, № 24 від 09.11.2017 року, № 37 від 13.11.2017 року, № 38 від 13.11.2017 року, № 39 від 14.11.2017 року, № 41 від 15.11.2017 року та № 42 від 15.11.2017 року.
Зазначені податкові накладні направлено до реєстрації у ДФС 12.12.2017 року (податкову накладну № 2 від 01.11.2017 року направлено 13.12.2017 року), що підтверджується квитанціями № 1 від 13.12.2017 року та відомостями електронного кабінету бази ДПС платника податку позивача (розділ СЕА ПДВ/реєстр операцій), з пропущенням строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України.
Позивач обґрунтовує направлення 12.12.2017 податкових накладних, складених у період з 01.11.2017 по 15.11.2017, тим, що необхідна для реєстрації податкових накладних сума ліміту була наявна на рахунку ТОВ «Мадіс» лише зі вказаної дати.
Як було встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мадіс» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мрії Збуваються» (Покупець) укладено договір поставки товару № 37 від 21.11.2013 року (далі - Договір).
Згідно з п. 1.1. Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на підставі даного Договору.
У відповідності до п. 4.1. Договору оплата в розмірі 100% від суми кожної окремої поставки повинна бути перерахована продавцеві протягом 45 календарних днів з моменту отримання Покупцем рахунку-фактури.
Відповідно до п. 5.1. Договору поставка товару може здійснюватися партіями протягом дії договору.
Додатковою угодою № 6 від 21.11.2013 року продовжено дію договору до 31.12.2017 року.
У період з 06.11.2017 року по 22.11.2017 року до ТОВ «Торговий дім «Мрії Збуваються» надійшла попередня оплата за товари (папір офсетний для друку 820/55) на загальну суму 14 566 970,88 грн. (вага - 533,12 тон).
Проте, листом № 22/11-17 від 22.11.2017 року ТОВ «Мадіс» повідомило ТОВ «Торговий дім «Мрії Збуваються» про збільшення цін на товар, замовлений за передоплатою - папір офсетний для друку 820/55 на загальну суму 14 566 970,88 грн.
Листом № 102 від 27.11.2017 року ТОВ «Торговий дім «Мрії Збуваються» попросило ТОВ «Мадіс» про повернення попередньої оплати за товар на суму 14 566 970,88 грн.
Враховуючи відмову у здійсненні операції з поставки товару за договором ТОВ «Мадіс» складено розрахунки коригування: № 1 від 27.11.2017 року до податкової накладної № 10 від 06.11.2017 року (на суму ПДВ 266 666,67 грн.); № 2 від 27.11.2017 року до податкової накладної № 21 від 08.11.2017 року (на суму ПДВ 750 000,00 грн.); №3 від 28.11.2018 року до податкової накладної № 15 від 07.12.2017 року (на суму ПДВ 234 273,33 грн.); № 4 від 28.11.2018 року до податкової накладної № 31 від 13.12.2017 року (на суму ПДВ 251 880,00 грн.).
У результаті реєстрації розрахунків коригування №№ 1, 2, 3, 4 12.12.2017 року сума ліміту, на який ТОВ «Мадіс» могла зареєструвати податкові накладні, зросла на 1 502 820,00 грн.
Виходячи з системного аналізу ст. 109, 120-1 Податкового кодексу України вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації ПН необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити, чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасності реєстрації таких документів.
Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені, починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Згідно з п. 200-1.9 статті 200-1 Податкового кодексу України, якщо у платника податку загальна сума податкових зобов`язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (?Перевищ), а сума, визначена пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу (?Накл), є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні періоди виникнення такого перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, що дорівнює значенню показника ?Перевищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов`язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 року (включаючи податкові зобов`язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов`язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника ?ПопРах незалежно від значення показника ?Накл, визначеного відповідно до пункту 200-1.3 цієї статті.
Платник податку має право зареєструвати в порядку, визначеному абзацом першим цього пункту, тільки податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (?Перевищ).
Отже, якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом 1 пункту 22 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість встановлено, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що реєстрація сум ПДВ, зазначених у податковій накладній, стає у залежність від сум, що є на електронному рахунку (ліміт). Якщо ліміту для такої реєстрації недостатньо, податкова накладна не буде зареєстрована, що буде мати наслідком порушення строків її реєстрації.
Таким чином, стосовно відсутності вини позивача у несвоєчасній реєстрації податкових накладних через відсутність ліміту на електронному рахунку, такі посилання є необґрунтованими з огляду на те, що забезпечення необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних на електронному рахунку є обов`язком позивача, а наявність чи відсутність необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних залежить виключно від дій або бездіяльності позивача.
Так, отримуючи кошти від контрагентів за товари, послуги, виконані роботи, позивач отримує від них в тому числі і суми ПДВ, що дає йому можливість використовувати ці кошти на поповнення електронного рахунку з метою подальшої реєстрації ПН/РК. Не вчиняючи зазначених дій, позивач залишає суму сплаченого йому ПДВ у власному обігу, тобто діє за власним розсудом та обираючи той напрямок використання цих коштів який є йому економічно вигідним та необхідним. Але в такому випадку, на думку суду, платник податку не може використовувати в подальшому посилання на свій економічний стан, збитковість як підставу для звільнення від виконання податкового обов`язку.
У разі недостатності грошових коштів на електронному рахунку платника податків для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник зобов`язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації такої податкової накладної.
Позивач, складаючи податкові накладні та направляючи їх на реєстрацію з порушенням строків, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, був обізнаний про відсутність необхідного ліміту для їх своєчасної реєстрації та наслідки несвоєчасного направлення податкових накладних. Проте ним не вчинялося жодних дій, щодо поповнення електронного рахунку з метою збільшення суми ліміту та своєчасної реєстрації податкових накладних.
Саме лише здійснення суб`єктом господарювання перевірки ліміту на електронному рахунку податку на додану вартість, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, не свідчить про намір здійснити реєстрацію у встановлені терміни, а отже не виключає вину підприємства у здійсненні податкового правопорушення.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року, по справі № 808/2289/17.
Тобто, позивач заздалегідь усвідомлював невідворотність відмови йому податковим органом у реєстрації податкових накладних без достатнього поповнення рахунку, але вчиняв ці дії з метою обґрунтування своєї позиції при оскарженні податкових повідомлень-рішень на підтвердження своєчасності подачі ПН та відсутності вини.
Таким чином, позивач не забезпечив створення залежних виключно від нього умов для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме не підтримував необхідного ліміту на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ для реєстрації податкових накладних.
Згідно ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З урахуванням наведеного, податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Мадіс» у період з 01.11.2017 року по 15.11.2017 року, були зареєстровані 12.12.2017 року з пропущенням строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України, а саме після 30.11.2017 року, а відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність вини у діях позивача як платника податку та складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 120-1.1. статті 120-1 ПК України.
Наведене вказує на правильність висновків контролюючого органу та правомірність прийняття рішення про накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних, що зареєстровані з порушенням строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення №0200891206 форма «Н» Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 11.03.2019 року відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки прийняте в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що визначений ПК України, а тому підстави для скасування цього податкового повідомлення - рішення відсутні.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДІС» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.