ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/250/22 Справа № 199/4189/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, –

ВСТАНОВИЛА:

       У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 14 квітня 2019 року в м.Дніпро на перехресті вул.Донецьке шосе та вул.Дементьева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АСК «Омега», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АМ/3238114, який діяв на дату ДТП, та транспортного засобу «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є позивач.
       Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 травня 2019 року (справа № 199/3361/19); в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Позивача «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки.
       04 жовтня 2019 року відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 53 928,50 грн. без узгодження такого розміру із ОСОБА_1 .
       Між позивачем та АСК «Омега» не була досягнута згода щодо розміру спричиненої шкоди, тому позивачем було замовлено проведення незалежної судової експертизи: незалежний судовий експерт ОСОБА_4 надав висновок 0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту КТЗ «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 складає 239 812, 87 грн, ринкова вартість автомобіля до ДТП складає 202 484,99 грн., а ринкова вартість КТЗ в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 106 515,46 грн. 
       На переконання позивача, сума матеріального збитку складає 95 969,53 грн та розраховується наступним чином: 202 484,99 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП) - 106 515, 46 грн (ринкова вартість КТЗ в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП) – 1 000, 00 грн. (франшиза).
       У зв`язку із тим, що відповідачем без будь-яких пояснень було штучно зменшено розмір страхового відшкодування, позивач звертався до Нацкомфінпослуг зі скаргою щодо визначення розміру страхового відшкодування і направлення звіту, на підставі якого було сплачене страхове відшкодування на рецензію, разом із якими порушувалось питання щодо об`єктивного та неупередженого втручання у взаємовідносини потерпілого із названою страховою компанією з метою захисту прав споживача фінансових послуг, а також просив надіслати звіт, на підставі якого було визначено розмір матеріального збитку позивачу.
       Листом від 05 листопада 2019 року №23957/13-12 Нацкомфінпослуг надіслав копію Звіту № YD05719 від 17 травня 2019 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_5 , на підставі якого АСК «Омега» було виплачено страхове відшкодування.
       Так, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що Звіт № YD05719 від 17 травня 2019 року оцінювача ФОП ОСОБА_5 був виконаний із суттєвими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому не може бути визнаний належним доказом підтвердження матеріального збитку, тоді як Висновок №0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року судового експерта Дроздова Ю.В. складено з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет. Також посилалася на те, експертний висновок ОСОБА_4 №0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року містить зазначення, що він підготовлений для подання до суду або страхової компанії згідно з вимогами діючого законодавства України, та підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384 КК України, а тому є належним доказом вартості матеріального збитку, спричиненого позивачу.
       Згідно висновку судового експерта Дроздова Ю. В. №0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року вартість відновлювального ремонту КТЗ «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 складає 239 812, 87 грн, ринкова вартість автомобіля до ДТП складає 202 484, 99 грн, а ринкова вартість КТЗ в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 106 515, 46 грн.
       За підрахунком позивача, сума матеріального збитку складає 95 969, 53 грн та розраховується наступним чином: 202 484, 99 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) - 106 515, 46 грн (ринкова вартість КТЗ в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП) - 1000,00 грн (франшиза), однак АСК «Омега» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 53 928, 50 грн.
       Таким чином, сума недоплаченого страхового відшкодуванню складає 42 041, 3 грн та розраховується наступним чином: 95 969, 53 грн. (сума матеріального збитку) – 53 928, 50 грн (виплачене страхове відшкодування).
       Крім того, 19 квіня 2019 року відповідач отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування та повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 19 липня 2019 року включно, а тому за період з 20 липня 2019 року по 18 травня 2020 року відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 9 489, 75 грн.
       За підрахунком позивача, оскільки сума основного зобов`язання складає 42 041, 03 грн, то за період з 20 липня 2019 року по 18 травня 2020 року з відповідача також підлягають стягненню: 3% річних в розмірі 1 047,00 грн, втрати від інфляції в розмірі 377, 43 грн та витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 2 100,00 грн.
       У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь 55 055, 21 грн, з яких: 42 041,03 грн - страхове відшкодування, 9 489, 75 грн – пеня, 1 047,00 грн - 3 % річних від простроченої суми, 377, 43 грн - втрати від інфляції, 2 100,00 грн - витрати на проведення автотоварознавчої експертизи.
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «АСК «Омега» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування – відмовлено повністю.
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року виправлено описку у рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року по даній цивільній справі, зазначивши вірно у вступній та резолютивній частинах рішення ім`я по батькові позивача – « ОСОБА_6 », замість « ОСОБА_7 » у відповідних відмінках.
       Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду — без змін, з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що 14 квітня 2019 року о 17 год. 06 хв. ОСОБА_2 на перехресті вул.Донецьке Шосе та вул.Дементьєва у м.Дніпро, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вул.Донецьке Шосе, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
        ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
       Власником транспортного засобу автомобіля «Ford Mondeo», р/н НОМЕР_2 є позивач, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 26).
       В інтересах ОСОБА_1 її представник ОСОБА_8 15 квітня 2019 року звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.13), а також із заявою до АСК «Омега» про виплату страхового відшкодування (а.с.12) від 15 квітня 2019 року, що підтверджується відповідною заявою.
       25 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до експерта Дроздова Ю.В. із заявою про проведення автотовароознавчої експертизи, що підтверджується вступною частиною висновку, який складений цим експертом 01 жовтня 2019 року та згідно з яким вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю КТЗ – автомобіля «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 202 484, 99 грн. (а.с. 38-43).
       За надані експертні послуги ОСОБА_1 01 жовтня 2019 року було сплачено 2 100, 00 грн (а.с. 21).
       Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АСК «Омега», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АМ/3238114 (а.с.77), що підтверджується відповідним полісом.
       Страхове відшкодування було виплачено відповідачем в розмірі 53 928, 50 грн (а.с. 20), що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 04 жовтня 2019 року.
       Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_5 (дата огляду 25 квітня 2019 року) про визначення вартості відновлювального ремонту без урахування та з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ:
       - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 117 291, 11 грн;
       - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 54 928, 50 грн;
       - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 50 177, 06 грн;
       - вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Ford Mondeo» р/н НОМЕР_2 , Свр = 117 291,11 грн, менша його ринкової вартості С = 185 449, 44 грн, що підтверджується відповідним звітом (а.с. 79-81).
       Т.в.о. Президента АСК «Омега» було затверджено страховий акт №712-13873 (а.с. 91), згідно з яким визначений розмір страхового відшкодування - 53 928, 50 грн.
       Заявою від 04 жовтня 2019 року позивач повідомила про рахунок, на який має бути перерахована пеня (а.с. 93).
       07 жовтня 2019 року пеня в розмірі 3 154, 22 грн зі страхового відшкодування перерахована, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 94).
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року у справі було призначено судово-автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, для розв`язання наступних питань: яка величина матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу - автомобіля «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, що мало місце 14 квітня 2019 року, та яка ринкова вартість колісного транспортного засобу — автомобіля «Ford Mondeo», д.р.н. НОМЕР_2 , в аварійному (пошкодженому) стані після ДТП (а.с. 139)?
       29 червня 2021 року експертом повідомлено про неможливість проведення судової експертизи (а.с. 176-179), оскільки не наданий об`єкт дослідження та експерт не отримав відповіді на питання клопотання від 12 квітня 2021 року.
       Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав обов`язок доказування у повному обсязі, а саме не надав доказів, за наявності яких суд мав би змогу дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася, а тому дійшов до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
       Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
       Положеннями ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
       Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
       Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
       Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 вищевказаного Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.
       Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.
       Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони – страховика (страхової організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
       В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції прийнято рішення без всебічного повного встановлення фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, зокрема, не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах даної цивільної справи, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
       Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, з наступних підстав.        
       Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду судом першої інстанції було встановлено, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати завдані позивачеві матеріальні збитки в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування.
       Згідно з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 77) ліміт страхування становить 100 000, 00 грн. (за шкоду, заподіяну майну), розмір франшизи 1 000, 00 грн.
       Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.
       Однак, до суду першої інстанції не було надано доказів на підтвердження узгодження із позивачем розміру страхового відшкодування з боку відповідача.
       Водночас, судом встановлено, що позивач не був ознайомлений із звітом про оцінку КТЗ, зробленого страховиком, та ще до виготовлення звіту страховиком (а саме 25 квітня 2019 року (а.с. 38)) звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для визначення розміру завданих збитків, тоді як протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна та його оглянув, що підтверджується відповідним актом від 25 квітня 2019 року (а.с. 82), однак саме висновок експерта Дроздова Ю.В. (а.с. 38-43) позивач вважає належним доказом розміру збитку, завданого в результаті дорожнього – транспортної пригоди.
       Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача, які у тому числі викладені в даній апеляційній сказі, про те, що висновок експерта Дроздова Ю.В. одержаний ним у порядку, встановленому законом, у зв`язку з цим цей висновок є належним, допустимим і достатнім доказом розміру заподіяної шкоди його майну, є неспроможними, адже дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та згідно з цією статтею страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
       Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
       Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
       З матеріалів справи вбачається, що обов`язок, передбачений ст. 34 зазначеного вище закону, з боку відповідача був виконаний, а відтак, для позивача були вістуні підстави для звернення до експерта Дроздова Ю.В. із заявою від 25 квітня 2019 року.
       Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
       На підтвердження обґрунтованості вимог позову позивач надала до суду першої інстанції письмовий доказ – висновок судового експерта Дроздова Ю.В. №0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року, а відповідач, на підтвердження заперечень проти позову - звіт ФОП ОСОБА_5 від 17 травня 2019 року.
       Оскільки вказані письмові докази містять різні вихідні дані стосовно технічного стану КТЗ до ДТП, обсягів ремонтних робіт, робіт з фарбування і замінюваних складових, які містяться у висновку експерта №0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року, складений експертом Дроздовим Ю.В., та у звіті №YD05719 від 17 травня 2019 року, складений ФОП ОСОБА_5 , тобто суперечать один одному, ухвалою від 22 грудня 2020 року у справі було призначено судову експертизу, втім, суду був наданий висновок експерта про неможливість надання висновку через ненадання позивачем об`єкту для дослідження та у зв`язку з тим, що відповіді на питання клопотання від 12 квітня 2021 року експерт не отримав.
       Таким чином, судом першої інстанції було повно з`ясовано обставини справи, зокрема, що ОСОБА_1 посилалася на те, що Звіт № YD05719 від 17 травня 2019 року оцінювача ФОП ОСОБА_5 був виконаний із суттєвими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, натомість Висновок №0310/19/19 від 01 жовтня 2019 року судового експерта Дроздова Ю.В. складено відповідно до вимог чинного законодавства, при цьому, на виконання ухвали від 22 грудня 2020 року про призначення експертизи у справі, згідно висновку експерта про неможливість надання висновку, позивачем не було надано об`єкту для дослідження та відповіді на питання клопотання від 12 квітня 2021 року експерт також не отримав, тоді як протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна та його оглянув, що підтверджується відповідним актом від 25 квітня 2019 року (а.с.82), на підставі якого ФОП ОСОБА_5 було складено звіт №YD05719 від 17 травня 2019 року, а тому колегія суддів приходить до висновку про правомірність такої відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.
       Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
       Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.
       Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
       Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2021 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                                М.Ю. Петешенкова