КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/4838/15-ц                                              Головуючий 1 інстанці Хоменко Л.О. 
Провадження №22-ц/824/5402/2021                          Доповідач 2 інстанція - Суханова  Є.М.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 грудня 2021 року                                                                                        м. Київ
     Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у ивільних справах:
Головуючого судді                   Суханової Є.М.,
суддів:                                         Олійника В.І., Гаращенка Д.Р.,
за участю секретаря                Карпенка В.Р.
           розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
                                                ВСТАНОВИЛА:
         Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
       Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №10-29/2149, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 191200 доларів США із сплатою 11% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.06.2021 року.
    21.06.2006 року між Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», відповідачем ОСОБА_2 , та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки №02-10/1738, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1  зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором та договір поруки з ОСОБА_4 №02-10/1718.
    Позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит.
     Відповідачем  ОСОБА_2  не виконуються умови договорів кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів.
      Станом на 04.02.2015 року сума заборгованості за кредитним  договором становить 299993 долари 24 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 5018565 грн 63 коп, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 159340 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 2665587 грн 55 коп; відсотків за користування кредитом в сумі 102949 доларів США 16 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 1722229 грн 11 коп, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 16023 долари США 04 центи, що за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 268048 грн 35 коп, пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 21681 доларівСША 04 центи, що за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 362700 грн 62 коп.
     Просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 299993 долари 24 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 5018565 грн 63 коп та сплачений по справі судовий збір.
      Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року позов задоволено.  Стягнутоз  ОСОБА_2 , уродженки с.Домінське Ананьївського району Одеської області, проживаючої в  АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Локоть, Брасовького району, Брянської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеса, проживаючої в АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»  (03150, м. Київ, вул. Ковпака,29, код ЄДРПОУ 00039019, р/р НОМЕР_4 , МФО 300023) заборгованість за кредитним договором в сумі 299993 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) долари США 24 центи, що за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 5018565 (п`ять мільйонів вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 63 коп та судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. солідарно.
       Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним, неправомірним, необґрунтованим, таким, що постановлено без повного та всебічного дослідження обставин справи. Неправильне і неповне дослідження доказів та їх оцінка призвела до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого спір був вирішений незаконно.
           Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
   У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
          Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
          Судом першої інстанції встановлено,  що 21.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №10-29/2149, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 191200 доларів США із сплатою 11% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.06.2021 року.
     21.06.2006 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки №02-10/1738, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2  зобов`язань за кредитним договором.
        21.06.2006 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №02-10/1718, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 зобов`язалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором.
      Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_5 , після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 28.06.2014 року відповідачу присвоєно прізвище ОСОБА_6 .
    Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 04.02.2015 року сума заборгованості за кредитним  договором становить 299993 долари 24 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 5018565 грн 63 коп, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 159340 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 2665587 грн 55 коп; відсотків за користування кредитом в сумі 102949 доларів США 16 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 1722229 грн.11 коп, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 16023 долари США 04 центи, що за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 268048 грн 35 коп, пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 21681 долар США 04 центи, що за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 362700 грн 62 коп.
    Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві, спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поваленої причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім ’ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим. договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім ’ї.
Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 555 ЦК України, Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.
 18.12.2019 року експертом Перепелюк С.М. складено експертне дослідження згідно якого станом на 29.08.2007 року, прострочена заборгованість по відсоткам по Договору кредиту №10-29/2149 від 21.06.2006 року, відповідно до даних Заяви на переказ готівки №кг58076 від 29.08.2007 року в сумі 177,74 доларів США.
З урахуванням викладеного, судом першої інстанції не було встановлено усіх обставин, які підлягали з`ясуванню, а саме першого дня неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором та коли з такого моменту неналежне виконання зобов`язань відбулось більше 90 днів, що згідно з п. 4.5 кредитного договору є підставою для настання строку основного зобов`язання за кредитним договором.
Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору, сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту на рахунок № НОМЕР_6 в Київ міській філії АКБ „Укрсоцбанк” не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за тим, в нараховані проценти. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п. 2.4. цього Договору у попередній робочий день.
Згідно з п. 2.5 кредитного договору, У разі наявності простроченої заборгованості за Кредитом та несплачених процентів за використання, погашення заборгованості Позичальників за цим. Договором здійснюється в наступній черговості:
прострочена заборгованість за нарахованими процентами;
прострочена заборгованість за Кредитом;
строкова заборгованість за нарахованими процентами;
строкова заборгованість за Кредитом;
пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів;
інші штрафні санкції.
Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником обов`язків, визначених п.3.3.7 та 3.3.8 (своєчасна сплата кредиту та процентів) протягом більше 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно Позичальник повинен протягом одного дня погасити кредит в повному обсязі.
Відповідно до п.п. 3.3.7 та 3.3.8 кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п. п. 2.4., 2.5 Договору; своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п. 1.1. цього Договору.
З аналізу змісту пункту 4.5 кредитного договору випливає, що безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов'язання є виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а не направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, так як у такому повідомленні банк не вимагає дострокового виконання зобов 'язань.
Виходячи з наведеного, у разі прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань відбувається автоматична зміна строку виконання основного зобов'язання та така зміна, не залежить від волевиявлення однієї зі сторін та не надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному частиною другою статті 1050 ЦК України.
Банк направляв вимогу від 13.03.2008 № 02/1-13/421 про дострокове повернення кредиту, тому на підставі пунктів 3.3.8 та 4.5 кредитного Договору 10.12.2006 року або 13.03.2008 року почався перебіг позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, який закінчився 10.12.2009 року або 13.03.2011 року, до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, кредитор звернувся лише 20.03.2015 року, тобто з пропуском позовної давності, що є підставою для застосування наслідків спливу позовної давності вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі заяви ОСОБА_1 .
Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
ч. 1 ст.261 ЦК України, якою встановлено: Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила;
Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Стаття 266 ЦК України, про застосування позовної давності до додаткових вимог в разі спливу позовної давності до основної вимоги то у такому разі вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Виходячи з вищенаведеного, рішення суду першої інстанції не може вважатись таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,-                                                 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
        Рішення  Голосіївського районного суду міста Києва від 27 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
        У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості – відмовити.
        Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом  тридцяти днів до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2021 року. 

             Головуючий:                                         Є.М. Суханова
 
                    Судді:                                                   В.І.Олійник
                                                                                 Д.Р.Гаращенко