Номер провадження: 33/813/156/22
Номер справи місцевого суду: 521/11182/21 
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягненням судового збору у розмірі 454 грн в дохід держави.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №295578, 10.07.2021, о 23 год 21 хв, у м. Одесі по вул. Космонавтів, 64/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus CT 200h д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, нечітка мова. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, що підтверджуються тестом №4525 з результатом 1,70% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та визнати відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що 10.07.2021 він зупинився відповідно до розпорядження екіпажу патрульної поліції, вийшов з автомобіля, надав усі необхідні документи, які підтверджують право керування цим транспортним засобом. Співробітники запропонували подути у спеціальний пристрій, щоб визначити чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння чи ні. Він погодився, адже не вживав жодних алкогольних напоїв. За допомогою алкотестера фірми «ДРАГЕР» - Alcotest 6810, продувши цей прилад на дисплеї висвітилося 1,70 %о. Поліцейські пояснили, що з огляду на покази цього приладу вони вважають його таким, що вживав алкогольні напої. Після цього поліцейські пішли до патрульного автомобіля і через деякий час повернулися вже з протоколом, з якого вбачалося, що його притягують до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у нетверезому стані. Так як ОСОБА_1 , не має юридичної освіти, він виконував всі вказівки поліцейських, однієї із них було- підписання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Як йому стало відомо через деякий час, були грубо порушені, як юридичні, так і технічні вимоги щодо використання алкотестера (DRAGER). Співробітниками поліції не надано було сертифікат та акт на прилад (ДРАГЕР) та не ознайомлено з правилами проходження тестування. В матеріалах справи відсутній акт огляду, який складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Поліцейські не пропонували проїхати до медичного закладу, хоча водій і був не згоден з результатами перевірки на приладі, про що зазначив у протоколі, про що свідчить відсутність направлення на огляд у медичному закладі в матеріалах справи. Відповідно до матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння був проведений із застосуванням технічного приладу Drager 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування Газоаналізаторів на території України. Крім того, ОСОБА_1 від керування не був відсторонений, автомобіль на штрафний майданчик не направлявся, як передбачено в подібних випадках, що ще раз свідчить про те, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом, оскільки в противному випадку співробітники поліції повинні були застосувати міри, щоб перешкодити йому це зробити безпосередньо після його від`їзду. Окремо на увагу заслуговує й той момент, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Апелянт в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295578 від 10.07.2021, результатом тестування за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та відеозаписом з нагрудних камер.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за потрібне зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Згідно з ч. 3 вказаної статті у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Використання газоаналізаторів «Drager Alcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем з 10 лютого 2010 року до 10 лютого 2015 року, а саме протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію (процедура реєстрації стосується взаємовідносин організацій, які поставляють прилади на територію України та виробників. Закон не пов`язує термін дії сертифікату про реєстрацію із терміном використання приладу) та є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджують правильність результатів вимірювання.
Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.
З виписки результату огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest № 6810 вбачається, що датою калібрування приладу є 09 листопада 2020 року. 
Відповідно до сертифікату затвердження типу вимірювальної техніки, міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcotest №6810» становить один рік, тобто до 09 листопада 2021 року (огляд проводився 10 липня 2021 року), а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними відсутні.
Пунктом 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпроводиться лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295578 від 10.07.2021 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені, проте від надання будь-яких пояснень він відмовився. 
Доводи про відсутність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на газоаналізатор не заслуговують на увагу, оскільки надаються на вимогу особи, огляд на стан сп`яніння якої проводиться. З матерів справи не видно, що ОСОБА_1 виявив бажання ознайомитись з відповідними документами.
Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку є відеозапис події, який зафіксував факт правопорушення.
Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП направлення на огляд у закладі охорони здоров`я здійснюється лише у випадках, якщо особа не згодна з результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів безпосередньо на місці зупинки.
Вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення та роздруківка результату огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» підписані безпосередньо особою, що притягується до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що, в свою чергу, спростовує доводи апелянта стосовне незгоди з відповідним результатом огляду, оскільки засвідчуючи вказані документи своїм підписом ОСОБА_1 погодився з відповідною інформацією, яка там вказана.
Доводи апелянта стосовно не відсторонення працівниками поліції останнього від керування транспортним засобом не можуть бути підставами для скасування постанови суду, оскільки не спростовують сам факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, останній добровільно погодився з відповідними результатами. Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду області апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Доводи ОСОБА_1 про невинуватість є безпідставними, та є позицією, що направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене.
Судова практика виходить з стандарту доведення вини «поза розумним сумнівом», який означає, що під час доведення винуватості особи не має залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху.
Зважаючи на викладене, підстави для скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                                Є.С. Сєвєрова