ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 лютого 2022 року           справа №200/6760/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участі представника відповідача Біловол В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року (повне судове рішення складено 07 вересня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/6760/19-а (суддя в І інстанції Ушенко С.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

                                                           УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі – ПАТ «Донбасенерго», платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі – ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 № 0114504801 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 267 629,67 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що у зв`язку з тимчасовою окупацією частини території України, проведенням антитерористичної операції та з метою дотримання чинного законодавства України підприємством здійснена перереєстрація в місті Києві. Зазначив, що Старобешівська ТЕС є структурною одиницею позивача, яка зареєстрована в м. Миколаївка, м. Слов`янськ Донецької області, однак генеруючи потужності знаходяться в смт Новий світ Старобешівського району Донецької області. Кінцеві споживачі електричної енергії, що виробляється на Старобешівській ТЕС, знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Наднизький рівень розрахунків за електричну енергію на тимчасово непідконтрольній території зумовив виникнення податкового боргу. Сплату податкового боргу унеможливило захоплення Старобешівської ТЕС. Контролюючим органом, всупереч вимог п.п.38.4 п.38 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (далі – ПК України), застосовано штрафні санкції до ПАТ «Донбасенерго». При цьому не враховано, що підприємство звільнено від відповідальності за весь період проведення антитерористичної операції в межах діяльності структурного підрозділу, оскільки його фактичним місцезнаходженням є тимчасово окупована територія. Також зазначено, що податковий борг ПАТ «Донбасенерго» з рентної плати за спеціальне водовикористання за період 1-й квартал 2015 року - 4-й квартал 2016 року є безнадійним та підлягає списанню відповідно до рішення суду по справі № 805/696/18-а, отже нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату такого боргу є протиправним. 
Також позивач пояснив, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі № 805/2004/16-а судове рішення у справі № 805/2004/16-а, яким був стягнутий податковий борг ПАТ «Донбасенерго» з рентної плати за спеціальне використання води, визнане таким, що не підлягає виконанню. Отже, відсутні підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зазначеного безнадійного податкового боргу. 
Слід зазначити, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2019 зупинено провадження у справі № 200/6760/19-а до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 805/696/18-а.
Також ухвалою місцевого суду від 17.06.2021 замінено відповідача в адміністративній справі ГУ ДФС у Донецькій області (ЄДРПОУ 39406028) його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ ВП 44070187).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 07.02.2017 ПАТ «Донбасенерго» подало засобами електронного зв`язку звітну податкову декларацію з рентної плати за 4-й квартал 2016 року № 9269399262 від 07.02.2017 з додатком 5 №9269399261 від 07.02.2017 та по граничному терміну сплати 17.02.2017. Несвоєчасна сплата податку (рентна плата за спеціальне використання води) є підставою для застосування штрафу. У зв`язку з тим, що сплата відбувалася 26.07.2018, 27.08.2018 та 27.09.2018 виникли розраховані штрафні санкції у розмірі 267 629,67 грн. Апелянт вважає, що норми пп.38.4 п.38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК Кодексу не застосовуються до позивача, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство зареєстровано в м. Слов`янськ.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ПАТ «Донбасенерго», ЄДРПОУ 23343582, місцезнаходження: 03150, Київська область, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34-А).
Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старобешівська теплова електрична станція є структурною одиницею ПАТ «Донбасенерго» і зареєстрована за адресою: Донецька обл., м. Миколаївка, вул. Січових Стрільців, 9.
01.11.2018 ГУ ДФС у Донецькій області за результатом проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання ПАТ «Донбасенерго» з рентної плати за спеціальне використання води за 4 квартал 2016 року складено акт № 652/05-99-48-01/23343582. За результатом проведення перевірки встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води за 4 квартал 2016 року. 
Не погодившись з проведенням камеральної перевірки та з висновками акту камеральної перевірки, ПАТ «Донбасенерго» подало до ГУ ДФС у Донецькій області заперечення від 19.11.2018 № 01-1.1/02591.
5 грудня 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області за результатом розгляду заперечень позивача листом №56423/10/05-99-48-01-21 надана відповідь, в якій зазначено про правильність висновків, викладених в акті перевірки.
10 грудня 2018 року ГУ ДФС у Донецькій області відповідно до акту перевірки від 01.11.2018 № 652/05-99-48-01/23343582 прийняте податкове повідомлення-рішення № 0114504801, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води за затримку на 587, 556, 524 календарних днів сплати застосовано штраф у розмірі 267 629,67 грн.
ПАТ «Донбасенерго» не погодилось із зазначеним податковим повідомленням-рішення і в адміністративному порядку подало скаргу до Державної фіскальної служби України від 27.12.2018 № 01-1.1/02866 про скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення.
26 лютого 2019 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення №9394/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ПАТ «Донбасенерго», яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.
З розрахунку штрафної санкції вбачається, що штраф нараховано за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води, визначеного у податковій декларації від 07.12.2017 № 9269399262, а саме за 4 квартал 2016 року (т.1 а.с.59).
Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття податкового повідомлення-рішення, звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакції на момент проведення перевірки).
Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
З 01.01.2017 підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 наступного змісту: «предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».
Таким чином, Законом № 1797-VIII до переліку питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, віднесено і своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.
Відповідно до ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків визначена у статті 126 ПК України.
Так п. 126.1 цієї статті визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: 
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; 
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Разом з цим, згідно підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (в редакції на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень), якщо фактичним місцезнаходженням філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу юридичної особи є тимчасово окупована територія, а місцезнаходженням відповідної юридичної особи є інша територія України або територія населених пунктів на лінії зіткнення, така юридична особа, відокремлений чи інший структурний підрозділ, уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податки, збори у випадках, передбачених цим Кодексом, звільняються від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, за весь період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС).
Отже, умовою для звільнення від відповідальності, визначеної цим Кодексом, є здійснення діяльності відокремленим підрозділом на тимчасово окупованій території за весь період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС).
Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються та актуалізуються Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПАТ «Донбасенерго» станом на 14 квітня 2014 року було зареєстровано в м. Донецьк, з 29 грудня 2014 року підприємство перереєструвалось у місті Київ. До складу підприємства входить, зокрема, структурна одиниця «Старобешівська теплова електрична станція», зареєстрована юридична адреса якої - м. Миколаївка Донецької області.
Разом з тим, судами встановлено та не заперечується сторонами, що фактичне місцезнаходження структурної одиниці «Старобешівська теплова електрична станція»: Донецька обл., Старобешівський р-н, смт. Новий Світ. Зазначене також підтверджується наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08 травня 2015 року № 273 «Про затвердження переліку виробників електричної енергії».
Отже, податкові зобов`язання позивача з рентної плати за спеціальне використання води за 4 квартал 2016 року виникли у зв`язку зі здійсненням його діяльності з виробництва електричної енергії на Старобешівській ТЕС (структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» «Старобешівська теплова електрична станція»), яка розташована в смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області.
Селище міського типу Новий Світ, на території якого розташована Старобешівська ТЕС входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратив чинність), розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, розпорядженням Кабінету Міністрів України від7 листопада 2014 року № 1085-р.
Отже, правильним є висновок місцевого суду, що в силу вимог підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, наявні підстави для звільнення ПАТ «Донбасенерго» від відповідальності за несвоєчасну сплату задекларованих зобов`язань з екологічного податку, що виникли у зв`язку із провадженням господарської діяльності Старобешівською ТЕС на тимчасово окупованій території.
Проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» «Старобешівська теплова електрична станція» з смт. Новий Світ на місто Миколаївка не спростовує висновок про те, що господарська діяльність вказаного підприємства здійснюється саме на тимчасово окупованій території, тобто в місці де розташовані потужності.
Крім того, слід зауважити, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі № 805/696/18-а позов ПАТ «Донбасенерго» до ГУ ДФС України у Донецькій області, начальника ГУ ДФС України у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема, визнано протиправними дії ГУ ДФС України у Донецькій області щодо відмови, викладеної у листі від 02.11.2017 № 28842/10/05-99-17-02-26, у списанні безнадійного податкового боргу (в тому числі розстроченого) ПАТ «Донбасенерго» з екологічного податку та з рентної плати за спеціальне використання води за період з І кварталу 2015 року по ІV квартал 2016 року, зобов`язано начальника ГУ ДФС України у Донецькій області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу (в тому числі розстроченого) ПАТ «Донбасенерго» за період з І кварталу 2015 року по ІV квартал 2016 року в загальному розмірі 250 395 602,69 грн., з них: з екологічного податку 225 293 029,51 грн. за вказаний період, з рентної плати за спеціальне використання води 25 102 573,18 грн. за вказаний період.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 805/696/18-а в частині зобов`язання начальника ГУ ДФС у Донецькій області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу (в тому числі розстроченого) ПАТ «Донбасенерго» за період з І кварталу 2015 по ІV квартал 2016 в загальному розмірі 250 395 602,69 грн., з них: з екологічного податку – 225 293 029,51 грн. за вказаний період, з рентної плати за спеціальне використання води – 25 102 573,18 грн. за вказаний період скасовано, прийнято в цій частині нову постанову. 
Зобов`язано ГУ ДФС в Донецькій області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу (в тому числі розстроченого) ПАТ «Донбасенерго» за період з І кварталу 2015 по ІV квартал 2016 в загальному розмірі 250 395 602,69 грн., з них: з екологічного податку – 225 293 029,51 грн. за вказаний період, з рентної плати за спеціальне використання води – 25 102 573,18 грн. за вказаний період. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі № 805/696/18-а - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишено без задоволення, постанову Першого апеляційного адміністративного суду - без змін.
Таким чином, 18 грудня 2018 року набрало законної сили рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2018 по справі № 805/696/18-а, з урахуванням змін, викладених у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018, якими, зокрема, зобов`язано ГУ ДФС у Донецькій області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Донецькій області) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу (в тому числі розстроченого) за період перший квартал 2015 року - четвертий квартал 2016 року з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 25 102 573,18 грн. Встановлено, що податковий борг виник у зв`язку з провадженням господарської діяльності відокремленим підрозділом позивача Старобешівською ТЕС ПАТ «Донбасенерго».
Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
З огляду на зазначене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що приймаючі податкове повідомлення-рішення від 10 грудня 2018 року № 0114504801, податковий орган діяв усупереч діючому законодавству, а тому такі рішення підлягають скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи наведене та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність спірного рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 52, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі № 200/6760/19-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 22 лютого 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук