Ухвала    
27 січня 2022 року
м. Київ
справа № 757/15814/19-ц
провадження № 61-16555ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Головне Управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року,
ВСТАНОВИВ :
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» (далі - 
ПАТ «Ощадбанк»), третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України у Харківській області, про визнання протиправною та нечинною транзакції, стягнення коштів.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відмовлено.
Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені та відшкодування майнової шкоди, відповідно до заяви про збільшення заявлених позовних вимог від 13 червня 2020 року, відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року залишено в силі.
У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва 
від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 29 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та нечинною транзакції від 27 грудня 2017 року щодо безспірного списання відповідачем коштів у сумі 158 665 грн 15 коп. з його карткового рахунку.
20 жовтня 2021 року, до Верховного Суду надійшли доповнення до касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва 
від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 29 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи № 757/15814/19-ц з місцевого суду.
У листопаді 2021 року до Верховного Суду вдруге надійшли доповнення до касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року доповнення до касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року повернуто заявнику.
У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року, додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 
2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 
2021 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та нечинною транзакції від 27 грудня 2017 року щодо безспірного списання АТ «Ощадбанк» з карткового рахунку позивача коштів у сумі 158 665 грн 15 коп., залишено без розгляду, оскільки чинним ЦПК України не передбачена можливість подання однією особою декількох касаційних скарг на одне й те ж саме судове рішення. 
Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження додаткового рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 
2021 року, в частині апеляційного перегляду зазначеного судового рішення суду першої інстанції, визнано неповажними. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк для звернення до Верховного Суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. визнано необґрунтованою та передано іншому судді.
26 січня 2021 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: 
Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. передано на розгляд судді Верховного Суду Ткачуку О. С.
Заява  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., 
Ступак О. В. задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Разом з цим, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частиною третьою та четвертою статті 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід суддів немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу судді.
У заяві про відвід  ОСОБА_1 стверджує, що Верховний Суд порушив порядок визначення складу суду для розгляду його касаційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року, додаткового рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 
2021 року.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.
Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення).
Відповідно до пункту 2.3.46. Положення, у разі надходження апеляційних (касаційних) скарг, які подані в рамках однієї справи, але на різні судові рішення, такі скарги передаються раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу), якщо провадження не закінчено.
Зазначене спростовує посилання заявника на порушення порядку визначення складу суду для розгляду його касаційної скарги. 
Посилання ОСОБА_1 на порушення судом касаційної інстанції вимог статті 31 ЦПК України під час здійснення автоматизованого розподілу справи між суддями є безпідставними, оскільки положеннями зазначеної процесуальної норми врегульовано порядок передачі справи з одного суду до іншого.
Інші доводи ОСОБА_1 зводяться до його незгоди із процесуальним рішенням судді, зокрема поверненням доповнень до касаційної скарги, що згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Усик Г. І., Гулейков І. Ю., Ступак О. В виявляють упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів не надано.
Обставини, покладені в основу заяви про відвід суддів, не свідчать про існування підстав, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.
Враховуючи, що доводи заяви  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: 
Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.  не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність колегії суддів, тому підстави для відводу суддів відсутні.
За таких обставин заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - Головне Управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва 
від 31 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 29 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. С. Ткачук