ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2021 р.           Справа№ 911/3575/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Барсук  М.А. 

Секретар судового засідання Бендюг І.В.
За участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, 

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Київської області від 12.05.2020 (повний текст складено 30.06.2021) у справі № 911/3575/20 (суддя – Бацуца В.М,)

за позовом  акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до    Ірпінської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача    комунальне госпрозрахункове підприємство «Мислін»
про    стягнення 144 711, 83 грн,-

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
  Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про стягнення 144 711,83 грн. як з субсидіарного боржника.
У доводах позову позивач стверджує, що засновник Комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін», яким прийнято рішення про припинення діяльності комунального підприємства шляхом ліквідації, нарівні з підприємством має нести субсидіарну (додаткову) відповідальність, якщо підприємство не виконує грошових зобов`язань; не визнає кредиторських вимог під час процедури ліквідації підприємства за рішенням засновника.  
Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2020 залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Комунальне госпрозрахункове підприємство «Мислін».
Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Ірпінську міську раду.
Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2021 замінено неналежного відповідача  - Михайлівсько-Рубежівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області на належного відповідача Ірпінську міську раду.
Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що в силу положень ч. 5    ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», Михайлівсько-Рубежівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, правонаступником якої є Ірпінська міська рада, є відповідальною, поряд з основним боржником особою і несе додаткову (субсидіарну) відповідальність за борговими зобов`язаннями створеного нею підприємства перед постачальником енергоносіїв. За заявою відповідача судом застосовано позовну давність до вимог позову.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції рішення прийнято із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апелянт також зазначав, що судом першої інстанції невірно визначено момент, з якого починається перебіг строку позовної давності до субсидіарного боржника.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Шаптала Є.Ю., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі № 911/3575/20. Призначено справу до розгляду на 22.09.2021. Зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2021 у справі № 911/3575/20 до прийняття апеляційним господарським судом кінцевого рішення. Встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.
01.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 справу № 911/3575/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 прийнято апеляційну скаргу до провадження у визначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 06.10.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 оголошено перерву у розгляді справи до 10.11.2021.
04.11.2021 від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач повідомив про неможливість прибуття представника в судове засідання 10.11.2021 та просив провести судове засідання без участі його представника.
У судове засідання 10.11.2021 з`явилися представники апелянта, які вказували на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Третя особа не взяла участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду,    неявка представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення представників апелянта, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.
Відповідно до    ст. 269 Господарського процесуального кодексу України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, між публічним акціонерним товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі    Компанія, Постачальник) та комунальним госпрозрахунковим підприємством «Мислін» (далі    - Покупець) були укладені договори № 12/523-БО-17 поставки природного газу 28.08.2012 (далі - Договір № 1), № 13/2984-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 (далі    Договір № 2), № 2332/14-КП-17 купівлі-продажу природного газу від 28.01.2014 (далі    Договір № 3).
Рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2559/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» про стягнення 11 410, 37 грн. позовні вимоги засновані на договорі № 12/523-БО-17  від 28.08.2012 задоволено повністю і присуджено до стягнення з комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 4 162, 94 грн. пені, 5    815,76 грн. штрафу, 832,59 грн. 3% річних, 599,08 грн. інфляційних збитків та 1    827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач - Комунальне госпрозрахункове підприємство «Мислін» (код ЄДРПОУ 30514378) з 26.01.2016 перебуває в стані припинення підприємницької діяльності за рішенням засновника - Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Строк для заявлення кредиторами вимог до комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» визначено до    02.04.2016.
Позивач, як кредитор, звернувся до комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» з вимогою 19.02.2016, яка мала бути розглянута не пізніше тридцяти днів з дня отримання відповідної вимоги кредитора, що не виконано комунальним підприємством.
За захистом своїх прав позивач звернувся до суду.
Рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2017 у справі № 911/2515/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» в особі ліквідаційної комісії про включення грошових вимог до ліквідаційного балансу позовні вимоги задоволено частково; визнано публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» кредитором перед комунальним госпрозрахунковим підприємством «Мислін» на суму 144    711, 83 грн. з яких 50    414,04 грн. пені, 12    169,10 грн. 3 % річних, 74    485,93 грн. інфляційних збитків,    5    815,76 грн. штрафу, 1    827,00 грн. судового збору; зобов`язано комісію з припинення комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» включити вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в сумі 144    711,83 грн., з яких 50    414,04 грн. пені, 12    169,10 грн. 3 % річних, 74    485,93 грн. інфляційних збитків,    5    815,76 грн. штрафу, 1    827,00 грн. судового збору до проміжного ліквідаційного балансу комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін»; стягнуто з комунального госпрозрахункового підприємства «Мислін» на користь    публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України 800,00 грн. судового збору; відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.
Відповідно до частин 4, 5, 7    ст. 75 Господарського процесуального кодексу України    обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У жовтні 2020 року представник позивача звернувся до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з адвокатським запитом № 39/5-2505-20 від 13.10.2020, у якому просив надати належним чином засвідчену копію рішення Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яким було затверджено проміжний ліквідаційний баланс КГП «Мислін», а також належним чином засвідчену засновником копію проміжного ліквідаційного балансу.
У відповідь на адвокатський запит позивача Михайлівсько-Рубежівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області листом № 1619 від 26.10.2020  повідомила, що при ліквідації КГП «Мислін» та здійсненні передачі установчих та бухгалтерських документів КГП «Мислін» ліквідаційній комісії не була передана в повному обсязі бухгалтерська документація для створення проміжного ліквідаційного балансу та подальшого ведення бухгалтерської звітності, а сесією ради не приймалося рішення, про затвердження проміжного ліквідаційного балансу КГП «Мислін».
Рішенням другої позачергової сесії восьмого скликання Ірпінської міської ради Київської області № 13-2-VIIІ від 27.11.2020 р. «Про початок реорганізації Михайлівсько-Рубежівської сільської ради та Козинцівської сільської ради шляхом приєднання до Ірпінської міської ради», зокрема,    розпочато процедуру реорганізації Михайлівсько-Рубежівської сільської ради шляхом приєднання до Ірпінської міської ради; визначено, що Ірпінська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Михайлівсько-Рубежівської сільської ради.
Як було зазначено вище, у своїй позовній заяві (з урахуванням заміни неналежного відповідача Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на належного відповідача  Ірпінську міську раду) позивач просить суд стягнути з Ірпінської міської ради, як особи, що несе субсидіарну відповідальність на рівні з боржником, грошові кошти у розмірі 144    711,83 грн.
На думку суду першої інстанції, Михайлівсько-Рубежівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, правонаступником якої є Ірпінська міська рада, як засновник теплопостачальної (теплогенеруючої) організації в силу положень ч. 5    ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» є відповідальною, поряд з основним боржником особою і несе додаткову (субсидіарну) відповідальність за борговими зобов`язаннями створеного нею підприємства перед постачальником енергоносіїв.
Утім, з таким висновком погодитись не  можна.
Згідно зі статтєю  619 Цивільного кодексу України  договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника.
Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.
Кредитор не може вимагати задоволення своєї вимоги від особи, яка несе субсидіарну відповідальність, якщо ця вимога може бути задоволена шляхом зарахування зустрічної вимоги до основного боржника.
Особа, яка несе субсидіарну відповідальність, повинна до задоволення вимоги, пред`явленої їй кредитором, повідомити про це основного боржника, а у разі пред`явлення позову, - подати клопотання про залучення основного боржника до участі у справі.
У разі недотримання цих вимог особою, яка несе субсидіарну відповідальність, основний боржник має право висунути проти регресної вимоги особи, яка несе субсидіарну відповідальність, заперечення, які він мав проти кредитора.
Водночас, відповідно до  ч. 1 - 4 ст. 78 ГК  України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування у розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника — відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.
Згідно з ч. 10 ст. 78 ГК  України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності    державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.
Положеннями ч. 3 ст. 77 ГК  України встановлено, що орган, до сфери управління якого входить казенне підприємство, здійснює контроль за використанням та збереженням належного підприємству майна і має право вилучити у казенного підприємства майно, яке не використовується або використовується не за призначенням, та розпорядитися ним у межах своїх повноважень.
Згідно з приписами    ч. 7 ст. 77 ГК    казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства.
Отже, враховуючи наведені вище норми права, колегія суддів приходить до висновку, що покладення на орган, до сфери управління якого входить підприємство, субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями такого підприємства можливе у разі установлення відсутності у боржника коштів та майна, що перебувають у його розпорядженні, та при доведенні тієї обставини, що стан неплатоспроможності боржника – комунального підприємства настав саме унаслідок протиправних управлінських рішень органу, до сфери управління якого входить підприємство, зокрема через виведення з підприємства коштів або передачі його активів іншій юридичній особі.
Доведення цих обставин, в силу ст. 74 ГПК України, є обов`язком, що покладається на позивача.
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що матеріали справи не містять документального підтвердження підстав для покладення на орган, до сфери управління якого входить підприємство, субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями підприємства (боржника).
Таким чином судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення зроблено передчасний висновок, що Михайлівсько-Рубежівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, правонаступником якої є відповідач, як засновник теплопостачальної (теплогенеруючої) організації, є відповідальною, поряд з основним боржником особою і несе додаткову (субсидіарну) відповідальність за борговими зобов`язаннями створеного нею підприємства перед постачальником енергоносіїв.
Стосовно поданої відповідачем заяви про застосування при вирішенні спору правил про позовну давність, в якій заявник вказує на пропуск позивачем строку позовної давності на заявлені до нього вимоги, то колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на таке.
За змістом ч. 1   ст. 261 ЦК України    позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем документально не було доведено порушення його прав відповідачем, тому правила про позовну давність не підлягають застосуванню.
Згідно п. 4 ч. 1 та ч. 4  статті 277 Господарського процесуального кодексу України  підставами для зміни судового рішення є неправильне  застосування        судом першої інстанції норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржене апелянтом рішення господарського суду по даній справі у резолютивній частині - залишенню без змін, а мотивувальну частину рішення слід змінити повністю з підстав, викладених у цій постанові.
В силу   статті 129 Господарського процесуального кодексу України    витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.    129,    269,    270,    275,    277,    ГПК України    суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.
Резолютивну частину рішення господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі № 911/3575/20 залишити без змін,        змінивши        мотивувальну частину рішення.
Матеріали справи № 911/3575/20 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст.    287,    288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   13.12.2021.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                М.А. Барсук