29.12.21
33/812/411/21
Справа № 488/2898/20                                         Головуючий у районному суді: Бодрова О.П.
Провадження № 33/812/411/21                                     Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П. 
Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
іменем України

22 грудня 2021 року                                                                                                 м. Миколаїв
        
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Лисенка П.П.,
з секретарем судового засідання – Андрієнко Л.Д.,
за участі:
особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
його захисника – Кучерявої Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову судді Корабельного районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2021 року, ухвалену в справі про адміністративне правопорушення, за якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності 22 січня 2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 130 КУпАП та 30 червня 2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 130 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років,

в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 416756 від 27.08.2020 року, 27 серпня 2020 року о 04:40 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, пр. Богоявленський, 234 В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus ES350, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. 
У зв`язку з цим, водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Drager та у медичному закладі, від чого він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.
Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2021 року,  ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності 22 січня 2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 130 КУпАП та 30 червня 2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 130 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.
Вирішено питання про судовий збір. 
Не погоджуючись з названою постановою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2021 року скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, Миколаївський апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.
За п. 1.10. Правил, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з п.п. «б», «д» п. 2.3., «а» п. 2.9. та п.2.5. Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
У зв`язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено однойменною Інструкцією, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. 
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -
тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
За ч. 6 ст. 38  КУпАП передбачено адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.
При цьому в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові голови Верховного суду України від 22 серпня 2005 року, зазначено, що у конкретній справі закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.
Крім цього, слід зазначити, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинюється один раз і утворює закінчений склад певного правопорушення, після чого правопорушення є закінченим і починають спливати строки накладення стягнення.
Що стосується доказової бази у справах про адміністративні порушення, то слід зазначити наступне. 
Відповідно до ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
З врахуванням обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність, до останніх з яких відноситься і вчинення правопорушення в стані сп`яніння.
Оскаржена постанова у повній мірі відповідає виписаним вище положенням.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 416756 від 27.08.2020 року, 27 серпня 2020 року о 04:40 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, пр. Богоявленський, 234 В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus ES350, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 1).
З відеозапису нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції, 27.08.09.2020 року о 04:40 годині, шляхом переслідування через невиконання вимоги про зупинку під час керування транспортним засобом - “Lexus ES350”, номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському, 234 В.
У присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водію ОСОБА_1 повідомлено про виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру, від чого водій відмовився та забажав пройти такий огляд у медичній установі. 
Командиром взводу ОСОБА_4 виписано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водія у мед. закладі, проте ОСОБА_1 , знаходячись у приміщенні медичної установи, пройти такий огляд відмовився, тобто фактично вчинив дії, які свідчать про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4). 
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (алкотестеру) та у медичній установі, зафіксовані у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Така відмова тягне за собою порушення вимоги п.2.5. ПДР України. 
Від дачі пояснень в протоколі а також від його підпису особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення відмовився. 
Працівником поліції відповідно до вимог законодавства водію роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження, що підтверджується відеозаписом.
Матеріали справи містять пояснення свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що 27 серпня 2020 року близько 05:00 год. їм працівники поліції запропонували бути присутніми в якості понятих при оформлені адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП. 
Перші два свідки зазначили, що дійсно водій ОСОБА_1 , якого зупинили працівники поліції, відмовився проходити огляд за допомогою алкотестера «Драгер», та погодився пройти огляд в МОНД (а.с. 5,6).
Інші два свідки ОСОБА_5  та ОСОБА_6  засвідчили, що водійвідмовився від проходження огляду і у медичному закладі. Також в їх присутності відмовився від підпису в протоколі (а.с.7,8). 
Заперечень на протокол, як і пояснень патрульним, в письмовому вигляді водієм не надано.
Згідно довідки УПП в Миколаївській області, транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_1 та був зупинений, належить ОСОБА_7 (а.с. 11).
Відповідно до інформації наданої УПП, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упродовж року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП (а.с. 12).
Вказане підтверджується копією постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 13).
Відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП (а.с. 14-15).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, його вина не підтверджена належними та допустимими доказами, не встановлено чи знаходився він за кермом та не прийнято до уваги численні порушення інспекторів поліції при оформлені протоколу, які стали доказами у справі.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, суд вважає, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та відеозаписом з місця події (а.с. 9).
Матеріали справи містять відео файл, на якому зафіксовано саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом Lexus ES350, державний номерний знак НОМЕР_1 , який не зупинився на першу вимогу працівників патрульної поліції, не відреагував на спеціальні звукові та світлові сигнали, та в результаті був зупинений, шляхом блокування його автомобіля двома патрульними автомобілями.
Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків, суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери патрульних поліцейських, що у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до положень статті 251 КУпАП названі докази є належними та допустимими у справі про адміністративне правопорушення, які, у свою чергу підтверджуються даними, що містяться у відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, наданого Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області.
Таким чином, у справі достатньо належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП України, і, оскільки строки накладення адміністративного стягнення по ньому не спливли, то районний суд зобов`язаний був притягнути його до адміністративної відповідальності та застосувати передбачені названою статтею санкції.
Оскільки Корабельний районний суд м. Миколаєва, з таких же мотивів дійшов такого ж висновку, то оскаржену постанову слід вважати обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги, щодо неналежного відеозапису та відсутність свідків на місці події, не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, о соби, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оскільки водій саме відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, адміністративний протокол складено на нього саме за відмову від проходження медичного огляду. Наслідки такої відмови водію роз`яснено на місці.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не заслуговують на увагу, оскільки не є підставами для скасування оскаржуваної постанови.
Тому підстав для скасування постанови судді Корабельного районного м. Миколаєва від 26 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

За такого і керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2021 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності 22 січня 2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 130 КУпАП та 30 червня 2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 130 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                П.П. Лисенко