П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/16223/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.                                  Дата і місце ухвалення: 11.10.2021р., м. Одеса                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  -    Ступакової І.Г.
суддів             -    Бітова А.І.
-          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

07 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №951050842884 від 09.11.2020р. про перерахунок пенсії за вислугу років в частині перерахунку із застосуванням 60% від заробітку та застосування обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.10.2020р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №506 від 30.10.2020р. без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору та заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позов повернено позивачу без розгляду на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 11.10.2021р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Також, апелянт просить виключити з описової частини ухвали від 10.09.2021р. про залишення позовної заяви без руху відомості щодо необхідності подачі ним заяви про поновлення процесуальних строків звернення до суду.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції належним чином не вручено ОСОБА_1 копії ухвали від 10.09.2021р. про залишення адміністративного позову без руху, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави, передбачені п.1 ч.4 ст.169 КАС України, для повернення позову без розгляду. Надсилання копії ухвали про залишення позову без руху на електронну адресу позивача не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства щодо порядку надсилання судових рішень; оприлюднення судових рішень в ЄДРСР не скасовує обов`язку суду видати (надіслати) копії судових рішень учасникам справи. День належного вручення копії судового рішення може бути встановлено виключно з відповідної відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення або з розписки про отримання копії судового рішення.
Також, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що міститься в ухвалі від 10.09.2021р., щодо необхідності подачі заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду з даним позовом. Зазначає, що сам факт винесення рішення ГУ ПФУ в Одеській області №951050842884 від 09.11.2020р. не є підставою стверджувати, що саме з цієї дати слід відраховувати шестимісячний строк звернення до суду.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спірне питання про повернення позову ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021р. про залишення позову без руху була надіслана 12.09.2021р. на електронну адресу позивача, зазначену ним в адміністративному позові, однак станом на 11.10.2021р. вимоги вищезазначеної ухвали не виконано, у зв`язку з чим, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про можливість повернення адміністративного позову, у випадку не усунення її недоліків протягом строку, встановленого судом в ухвалі про залишення скарги без руху, лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали позивачем. Тобто, при застосуванні зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання позивачем такої ухвали.
За змістом ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, КАС України визначено, що копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси. У такому разі, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
В іншому випадку, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Разом з тим, згідно положень пп.15.1 п.15 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку, зокрема, подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
На підставі наказу Державної судової адміністрації України від 22.12.2018р. №628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах у всіх місцевих та апеляційних судах України» запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд», під час якої судам та учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 у відповідній редакції.
Наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2020р. №247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію систем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» з 01.06.2020р. в усіх місцевих та апеляційних судах України запроваджено дослідну експлуатацію систему «Електронний суд», під час якої Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду та учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 у відповідній редакції, в частині функціонування даних підсистем.
Відповідно до п.п.1,2 р.11 «Підсистема електронний суд» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010р. №30, обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.
Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.
Згідно п.16 р.11 «Підсистема електронний суд» вищезазначеного Положення до електронного кабінету особи у судових справах, в яких така особа приймає участь, надсилаються, зокрема, веб-посилання на тексти всіх сформованих судом процесуальних документів по справі: судові рішення, судові повістки та виклики тощо, що мають статус оригіналу і підписані ЕЦП відповідальної особи суду.
Таким чином, процесуальним законодавством передбачена можливість отримання учасником судового процесу процесуальних документів у справі через Підсистему електронний суд за допомогою електронного кабінету особи.
Разом з тим, позовна заява подана ОСОБА_1 у паперовому вигляді до Одеського  окружного адміністративного суду, а не через підсистему «Електронний суд».
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції надіслав копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021р. (про залишення без руху позовної заяви) на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 
Доказів направлення цього рішення в паперовій формі поштовим відправленням з повідомленням про вручення матеріали справи не містять.
Відтак, на думку колегії суддів, спрямування копії ухвали від 10.09.2021р. на електронну адресу позивача відбулось не у спосіб та порядок, встановлені процесуальним законодавством.
Більше того, з матеріалів справи неможливо достовірно пересвідчитись про отримання ОСОБА_1 копії ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021р., оскільки роздруківка звіту про доставку листа з офіційної електронної пошти не є належним доказом отримання позивачем судового рішення, тоді як останній, в свою чергу, не підтвердив суду факт його отримання.
Варто зазначити, що посилаючись на відсутність кошторисних призначень на сплату послуг поштового зв`язку, копію ухвали від 11.10.2021р. направлено судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 саме засобами поштового зв`язку. 
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
У справі «Bellet v. France» ЄСПР зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, не пересвідчився належним чином в отриманні позивачем копії ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2021р. про залишення без руху позовної заяви, та передчасно повернув позовну заяву, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
Що ж до доводів апелянта про те, що в ухвалі від 10.09.2021р. суд першої інстанції необґрунтовано  зазначив щодо необхідності подачі заяви про поновлення процесуального строку на звернення до суду з даним позовом, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки з позовом про оскарження рішення ГУ ПФУ в Одеській області №951050842884 від 09.11.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду 07.09.2021р. Заяву про поновлення строку звернення до суду позивач не надав, як і не надав належних обґрунтувань щодо дотримання ним процесуального строку звернення до суду, зокрема, щодо дати, коли йому стало відомо про наявність спірного рішення відповідача, та документального підтвердження своїх доводів. 
Надати відповідні пояснення з їх підтвердженням про дотримання строку звернення до суду або ж заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку ОСОБА_1 має можливість на виконання ухвали від 10.09.2021р. про залишення його позову без руху. 
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали суду першої інстанції від 11.10.2021р. та  направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 18 січня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                              О.В. Лук`янчук