Справа № 163/1861/21  Провадження №33/802/68/22 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кривошея Анатолія Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Кривошея Анатолія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 03 серпня 2021 року о 18 годині 11 хвилині, на вулиці Незалежності в селі Вишнів, в порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем VOLKSWAGEN CARAVELLE, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вважає постанову судді незаконною.
Вказує на порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 як водія транспортного засобу на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 стверджував про незгоду з показником приладу «Драгер» та наполягав на медичному освідуванні, однак у цьому йому було відмовлено. Поліцейські, які проводили огляд водія не забезпечили останньому можливості пройти такий медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, тому діяли в порушенням вимог п.п. 7, 9 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.
Водночас наданим стороною захисту Висновком №78, складеного лікарем Любомльського ТМО, відповіддю генерального директора цього медичного закладу №978/2.03.21 від 04.10.2021 на адвокатський запит, акту медичного огляду №78 від 03.09.2021 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. Алкотест «Драгер» 6510 серійний номер 110034 показав результат 0 %. Поставлений лікарем діагноз - «тверезий».
Вищенаведених обставин суддя суду першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги, що стало наслідком прийняття ним необґрунтованого рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення п. 2.9а ПДР України. 
Таким чином захисник вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена «поза розумним сумнівом» належними і допустимими доказами.
ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до приписів ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484587 від 03.08.2021 року (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 7-8), чеком газоаналізатора (а.с. 1), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.10) та іншими матеріалами справи.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають підстави для висновку, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, після дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився, з результатом приладу після проходження огляду погодився, про що також свідчить його особистий підпис (а.с.1). 
Після спливу тривалого проміжку часу, приблизно двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду на визначення стану сп`яніння водія, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, про що повідомив поліцейському та самостійно звернувся в медзаклад.
З Висновку від 03.08.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Акту медичного огляду №78 від цієї ж дати вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані.
Суд не прийняв до уваги надані стороною захисту докази про невинуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 а ПДР України, та вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вважаючи їх неналежними з тих підстав, що час проведення огляду - 20:05 год, зазначений в Акті та Висновку медичного огляду ОСОБА_1 , недостовірний.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки як встановлюється відеозаписом з боді-камер працівників поліції, водій транспортного засобу автомобіля марки «VOLKSWAGEN CARAVELLE», причетного до дтп, ОСОБА_1 03 серпня 2021 року починаючи з приїзду працівників поліції о 18:23 год. і до 20:12 перебував на місці пригоди. Даних про те, що в цей період він відлучався з цього місця, в тому числі в медзаклад немає.
Як зафіксовано відеозаписом файл 2000000_00000020210803195205_0101С.МР4 ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не погодився з результатом приладу «Драгер» о 19:50 год. 
Файлом 2000000_00000020210803200205_0101С.МР4 відеозапису підтверджується, що станом на 20:12 год. ОСОБА_1 перебував на місці пригоди, де був присутнім під час складення адмінматеріалів.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №484587 складений у місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди - вулиці Незалежності в селі Вишнів Любомльського району о 19 год. 57 хв. З медичного Висновку Любомльського ТМО про перебування ОСОБА_1 у тверезому стані вбачається, що його медичний огляд проводився у Любомльському ТМО, яке розташоване приблизно на відстані 7 км від вчинення місця дтп.
З наданих захистом Акту огляду №78 та заяви (а.с. 29) слідує, що о 20:00 год. ОСОБА_1 вже перебував у приміщенні лікарні. На переконання суду, фізично неможливо за такий короткий проміжок часу у 3 хвилини від моменту складення протоколу в с. Вишнів дістатися до лікарні і написати відповідну заяву (а.с. 29).
Окрім того з долученої до заяви, адресованої керівнику лікарні, копії квитанції про сплату послуги освідування (а.с. 29), вбачається час здійснення транзакції - 21 година 30 хвилин, тому час проходження ОСОБА_1 медичного огляду, зазначений у Акті огляду №78 та Висновку №78 є сумнівним.
Таким чином неузгодженість часу проходження ОСОБА_1 медичного огляду в Любомльському ТМО дає підстави для сумніву у належності поданих особою доказів, а саме акту огляду №78 та медичного висновку.
Тому версія захисту про керування автомобілем ОСОБА_1 у тверезому стані не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи належним та достовірними доказами.
Згідно відеозапису та акту огляду, складеного поліцейським встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1, 31 % проміле, з таким числовим показником приладу газоаналізатора погодився останній.
Зазначені результати огляду та інші дані, які давали суд підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані алкогольного сп`яніння, свідчать про обґрунтованість протоколу та постанови суду.
Таким чином, дослідженими доказами підтверджується, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейськими було дотримано вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисником під час розгляду справи в суді першої і апеляційної інстанції.
Разом з тим, апелянтом не доведено, що Акт огляду, складений поліцейським щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам.
З урахуванням наведеного, підстав недовіряти Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в апеляційного суду немає.
Відеозапис прикріплений до матеріалів справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. 
Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог КУпАП при процедурі проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати безумовною підставою для скасування судового рішення.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Кривошея Анатолія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                        П.П. Борсук