ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року 
м. Київ
справа №640/8328/19
адміністративне провадження № К/9901/28487/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                    Бевзенка В.М., Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест» на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року (головуючий суддя: Мельничук В.П., судді: Лічевецький І.О., Оксененко О.М.) у справі № 640/8328/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест» до Фонду державного майна України про визнання протиправними дій та скасування наказу в частині ,

У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест» (далі також ТОВ «Укрдонінвест» або позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України (далі також відповідач або ФДМУ), в якому просило:
визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття абзацу другого пункту 1 наказу від 10 грудня 2018 року № 1558, за яким позивача недопущено до участі у конкурсі з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону з продажу пакета акцій розміром 78,289% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Центренерго»;
визнати протиправним та нечинним абзац другий пункту 1 наказу відповідача від 10 грудня 2018 року № 1558, за яким позивача не допущено до участі у конкурсі з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону з продажу пакета акцій розміром 78,289% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Центренерго».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням особа, що не брала участі у справі - Публічне акціонерне товариство «Центренерго», подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у даній справі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року заяву позивача про закриття апеляційного провадження у справі задоволено, апеляційне провадження закрито.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у задоволенні клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.
03 серпня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.
В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що судом апеляційної інстанції не з`ясовано всіх обставин справи при винесені оскаржуваної ухвали чим порушено норми процесуального права.
Скаржник зазначає, що у відповідності до вимог статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з 20 травня 2021 року внаслідок прийняття судом апеляційної скарги до розгляду та відкриття апеляційного провадження ПАТ «Центренерго» набуло статусу учасника справи, який заявляє окремі вимоги щодо предмета спору.
За позицію скаржника, оскільки саме ПАТ «Центренерго» звернулось з апеляційною скаргою, яка є необґрунтованою та провадження по ній закрито, то воно фактично несе обов`язок щодо відшкодування судових витрат, які понесли сторони та учасники справи у зв`язку з її розглядом.
Звертає увагу, що у зв`язку з поданням ПАТ «Центренерго» апеляційної скарги позивач був змушений звернутися за наданням професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим поніс обґрунтовані судові витрати у розмірі 150  000,00 грн. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції. 
06 вересня 2021 року від ПАТ «Центренерго» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року залишити в силі.
У відзиву на касаційну скаргу ПАТ «Центренерго» зазначає, що висновки викладені позивачем у касаційній скарзі не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки КАС України визначені особи, на яких покладаються судові витрати.
За позицією ПАТ «Центренерго», чинним законодавством визначено, що судові витрати покладаються на сторін у справі, а судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ «Центренерго» не є стороною у справі.
Водночас стверджує, що розмір витрат, які позивач просить стягнути не підтверджені належними доказами по справі, є занадто завищеними, неспіврозмірними з предметом розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС, колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року заяву позивача про закриття апеляційного провадження у справі задоволено, апеляційне провадження закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 305 КАС України, а саме, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Згідно із частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із частиною 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За змістом частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.
Частиною 1 статті 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Так, за позицією суду апеляційної інстанції, викладеною в ухвалі від 01 липня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 26 січня 2022 року, ПАТ «Центренерго» не є учасником (суб`єктом) правовідносин згідно з оскаржуваним      ТОВ «Укрдонінвест» наказом Фонду державного майна України, а прийняте за наслідками його перегляду в судовому порядку рішення суду першої інстанції не містить прямого висновку про права (та/або обов`язки) ПАТ «Центренерго», а отже вказане Товариство не має права на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року у справі № 640/8328/19.
Отже, ПАТ «Центренерго» не набуло статусу сторони або третьої особи у цій справі.
Також Верховний Суд звертає увагу позивача, що встановлення судом чи вирішувалось судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі, не є розглядом справи по суті та судом апеляційної інстанції закрито апеляційне провадження, а не провадження у справі, що не є тотожним.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що у випадку закриття апеляційного провадження внаслідок встановлення судом після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, КАС України не передбачено розподілу судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи касаційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки суду апеляційної інстанції.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, а тому підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції - відсутні.
Керуючись статтями 42, 46, 132, 134, 139, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест» залишити без задоволення.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/8328/19- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                  С. М. Чиркін
                                                                                В.М. Бевзенко
                                                                                Л.В. Тацій