ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року                              м. Дніпро                              Справа №  908/2449/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),
суддів:                       Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
приватного акціонерного товариства “Українська акціонерна страхова компанія АСКА” на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.10.2021р. (суддя Федорова О.В., повне рішення складено 23.10.2021р.) у справі 
за позовом приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС” (04070, місто Київ, вул. Іллінська, буд. 8)
до відповідача приватного акціонерного товариства “Українська акціонерна страхова компанія АСКА” (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А)
про стягнення грошових коштів 
ВСТАНОВИВ:

1.       Короткий зміст позовних вимог
Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “АРКС” звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до приватного акціонерного товариства “Українська акціонерна страхова компанія АСКА”, про стягнення 33.759,00 грн. страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України “Про страхування”, ст. ст. 12, 22 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”. 
В подальшому, від ПрАТ “Страхова компанія “АРКС” надійшла заява про зменшення позовних вимог, оскільки, як зазначив позивач, після відкриття провадження у справі відповідач сплатив на рахунок власника транспортного засобу Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП. У зв`язку з викладеним право зворотної вимоги (суброгації) позивача до відповідача становить 28 498,86 грн.. 
У відзиві на позов ПрАТ “Українська акціонерна страхова компанія АСКА”  зазначило, що заперечує проти заявлених позовних вимог, пославшись на те, що 23.03.2021р. ТОВ “Асистуюча компанія “Укравтоекспертиза” здійснило огляд транспортного засобу Porsche Macan, д.н. НОМЕР_1 в присутності довіреної особи власника транспортного засобу після чого був складений Висновок про розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження транспортного засобу, Звіт SL №153042 від 30.03.2021р.. Відповідно до Звіту SL №153042 від 30.03.2021р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Macan, д.н. НОМЕР_1 складає 5260,14 грн. ПрАТ “УАСК АСКА” визнало випадок страховим та на підставі страхового акту № f-16545/1 від 31.03.2021р. виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 5260,14 грн., з урахуванням наведеного, просив у задоволені позову відмовити.

2.        Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.10.2021р. позов задоволено -  стягнуто з приватного акціонерного товариства “Українська акціонерна страхова компанія АСКА” на користь приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС” 28 498,86 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 2270,00 грн.  судового збору.  

3.       Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, приватне акціонерне товариство “Українська акціонерна страхова компанія АСКА”  звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати  та прийняти нове рішення яким відмовити у позові в повному обсязі. Одночасно, з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

4.      Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що  судом першої інстанції  порушено вимоги ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де визначено, що у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував положення ст. 29 Закону, де визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...
Зокрема, Скаржник звертає увагу на те, що з аналізу вищевказаної статті вбачається, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу повинні бути розраховані в порядку, який встановлено Законом, а саме: Законом України «Про уцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Скаржник також вважає, що судом не було взято до уваги ст. 36.2 Закону, в якій зазначено, що, Страховик, в данному випадку ПрАТ «УАСК АСКА» має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
   Скаржник вважає, що наданий рахунок на оплату не містить жодної конкретики та не дає змоги визначити які саме послуги підлягають оплаті та чи пов`язані дані послуги з усуненням наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася  з вини водія автомобіля, забезпеченого полісом виданим ПрАТ “УАСК АСКА“.
З огляду на те, що порядок-розрахунку розміру шкода транспортної пригоди, встановлений законодавчо, та регламентується ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема ст.ст.22, 29 якого визначено, що страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду та відшкодовує витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, Скаржник вважає, що Господарський суд  м. Києва, своїм оскаржуваним рішенням від 23.10.2021р., фактично взяв на себе повноваження оцінювача та самостійно визначив вартість матеріального збитку пошкодженого авто, що на перерконання скаржника, є неприйнятним, оскільки використання даного виду діяльності передбачає наявність спеціальних знань та навиків та відповідно до закону підлягає державній сертифікації.
Скаржник зазначає на тому, що суд не звернув уваги на положення ст. 1194 ЦК України, де вказано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Крім того, Скаржник вважає, що суд не дав належної оцінки посиланням Відповідача на те, що Апелянт розрахував та виплатив власнику пошкодженого авто «Porshe Macan R4» д.р.н. НОМЕР_2 . суму страхового відшкодування у відповідності до положень вищевказаних норм чинного законодавства України, а різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням повинна відшкодувати винна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
     Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1  ст. 263 ГПК України  та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК  не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.        Рух справи в суді апеляційної інстанції
Автоматичною системою  документообігу  для  розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М.,  у складі колегії суддів: Чус О.В., Подобєда І.М..
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Ч. 13 ст. 8 ГПК України  визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно     до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного  провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають     розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,     розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься     до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2021р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства “Українська акціонерна страхова компанія АСКА”  на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.10.2021р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги. 
Розпорядженням керівника апарату суду від 31.01.2022р., у зв`язку з відпусткою суддів Чус О.В., Подобєда І.М. - членів колегії суддів, визначених протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2021р. здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 908/2449/21, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2022р., колегією суддів у складі: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г., апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.10.2021р. у справі № 908/2449/21 прийнято до свого провадження.   

7.       Встановлені судом обставини справи
07.04.2020р., між приватним акціонерним товариством “Страхова компанія “АРКС” (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (власник автомобіля Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 ) (страховик) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №47965а0кг, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом.
Пунктом 24.1 договору встановлено, що за умовами цього договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п. 33.1 та п. 33.2 договору в результаті настання страхового випадку.
В п.п. 24.2.2 договору зазначено, що до страхових ризиків належить, зокрема, збитки внаслідок ДТП – будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання та/або комплектуючих елементів ТЗ внаслідок ДТП.
Пунктом 25.1.2 договору встановлено, що страховик зобов`язаний протягом 2-х робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.
Страхувальник, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, провести огляд пошкодженого ТЗ та скласти Акт огляду ТЗ (п. 25.3.2 договору).
В п. 18 договору встановлений строк його дії – до 09 квітня 2021 року.
17.03.2021р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 та Audi А4, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ “УАСК “АСКА” згідно полісу №200590734.
Відповідно до Електронного Європротоколу встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія Audi А4 ОСОБА_2 .
Пунктом 26.1.3 договору встановлено, що в разі настання передбаченої у п. 24.2 договору події страхувальник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з моменту настання події сповістити про це Страховика шляхом надання заявки про настання події, що має ознаки страхового випадку, та на виплату страхового відшкодування.
Враховуючи наявність Договору страхування, водій, який керував пошкодженим застрахованим ТЗ звернувся до ПрАТ “СК “АРКС” з заявою про факт настання події та на виплату.
18.03.2021р. на підставі зовнішнього огляду ТЗ було складено Акт огляду транспортного засобу по справі та наведений перелік пошкодження. Також в зазначеному акті повідомлено, що транспортний засіб направляється на СТО Філії “Віннер ПЦКА ТОВ Віннер Автомотів”.
ПрАТ “СК “АРКС” складено страховий акт №ARZ2744157 від 22.03.2021 р., на суму 33 759,00 грн., виплату якої здійснено на користь Філії “Віннер ПЦКА ТОВ Віннер Автомотів”, що підтверджується платіжним дорученням № 763396 від 23.03.2021року.
Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій Audi А4, д.н. НОМЕР_3 , а його цивільно-правова відповідальність на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ “УАСК АСКА”, позивач звернувся до страхової компанії винної особи із заявою про виплату страхового відшкодування, в порядку регресу.
Наведені обставини слугували підставою звернення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті  ДТП  в порядку суброгації, у розмірі 28  498,86 грн.
     За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

8.      Оцінка аргументів учасників справи і  висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
       За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, законами України "Про страхування", "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування).
Як встановлено судом першої інстанції,  07.04.2020р., між приватним акціонерним товариством “Страхова компанія “АРКС” (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (власник автомобіля Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 ) (страховик) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №47965а0кг, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом.
Пунктом 24.1 договору встановлено, що за умовами цього договору страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п. 33.1 та п. 33.2 договору в результаті настання страхового випадку.
В п.п. 24.2.2 договору зазначено, що до страхових ризиків належить, зокрема, збитки внаслідок ДТП – будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання та/або комплектуючих елементів ТЗ внаслідок ДТП.
Пунктом 25.1.2 договору встановлено, що страховик зобов`язаний протягом 2-х робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.
Страхувальник, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, провести огляд пошкодженого ТЗ та скласти Акт огляду ТЗ (п. 25.3.2 договору).
В п. 18 договору встановлений строк його дії – до 09 квітня 2021 року.
17.03.2021р., в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 та Audi А4, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого, на момент скоєння вищезазначеної ДТП, була застрахована в ПрАТ “УАСК “АСКА”, згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200590734.
За взаємною згодою, водії транспортних засобів склали повідомлення про ДТП (Електронний Європротокол), який визнається судом як належний та допустимий доказ у справі, в силу вимог п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України.
Як вбачається з Електронного Європротоколу від 17.03.2021р.,  складеного обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному Електронному Європротоколі. Учасниками ДТП було обрано схему ДТП (а.с. 55).
Таким чином, сам лише факт складання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Електронного  Європротокол), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.
Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, а саме водія транспортного засобу Audi А4, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль марки  Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 .
        Пунктом 26.1.3 договору встановлено, що в разі настання передбаченої у п. 24.2 договору події страхувальник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з моменту настання події сповістити про це Страховика шляхом надання заявки про настання події, що має ознаки страхового випадку, та на виплату страхового відшкодування.
Враховуючи наявність Договору страхування, водій, який керував пошкодженим застрахованим ТЗ звернувся до ПрАТ “СК “АРКС” з заявою про факт настання події та на виплату.
Матеріали справи свідчать, що 18.03.2021р., на підставі зовнішнього огляду ТЗ було складено Акт огляду транспортного засобу по справі та наведений перелік пошкодження (бампер задній – подряпини з лівого боку; диск колісний задній лівий – скол фарби). Також в зазначеному акті повідомлено, що транспортний засіб направляється на СТО Філії “Віннер ПЦКА ТОВ Віннер Автомотів”.
Відповідно до рахунку № 1070340 від 18.03.2021р., виставленого СТО Філії “Віннер ПЦКА ТОВ Віннер Автомотів”, загальна вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Porsche Macan, державний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, становить 33  759,00 грн., та складається з: диск заднього лівого колеса зняти та встановити на суму 943,50 грн., диск заднього лівого колеса пофарбовано (вкл. матеріали) на суму 7  862,50 грн., нижній захист двигуна знято та встановлено на суму 660,45 грн., повітр.напр.гальм.диска знято та встановлено на суму 471,75 грн., автомоб. спереду + ззаду вимірювання на суму 1305,18 грн., автомоб.спереду  + ззаду відрегульов., на суму 1  902,73 грн., датч.кута пов. Керм.кол. для PSM перевірено і відрегульовано на суму 220,15 грн., передня камера запрограмована на суму 990,68 грн., бампер задній знято та встановлено на суму 1  368,08 грн., бампер задній розібрано та зібрано 1  399,53 грн., бампер задній пофарбовано (вкл. Матеріали) 11  007,50 грн., та проведено перевірку на активні сервісні програми на суму 0,48 грн.. 
Відповідно до Страхового акту № ARZ2744157 від 22.03.2021р. позивач здійснив на користь Філії “Віннер ПЦКА ТОВ Віннер Автомотів” виплату страхового відшкодування, в розмірі 33759,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №763396 від 23.03.2021р., із зазначенням призначення платежу: "страхове відшкодування згідно акту №ARZ2744157, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , рах. № НОМЕР_5 від 18.03.2021р., без ПДВ".
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно із ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
        Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
        Відповідно до наявних у справі відомостей, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi А4, державний номер НОМЕР_3 , на момент скоєння вищезазначеної ДТП, була застрахована в ПрАТ “УАСК “АСКА”,.
Враховуючи, що винуватцем ДТП є водій Audi А4, д.н. НОМЕР_3 , а його цивільно-правова відповідальність на момент скоєння ДТП була згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200590734 застрахована в ПрАТ “УАСК АСКА”, позивач звернувся до страхової компанії винної особи із заявою про виплату страхового відшкодування, в порядку регресу (а.с.34,35).
У відповідь на вимогу позивача про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, ПрАТ “УАСК АСКА”, листом за № 521 від 02.06.2021р., повідомив, що 19.03.2021р. товариство отримало від ОСОБА_3 заяву на виплату страхового відшкодування. Відповідно до наданих документів потерпілою стороною, було проведено розрахунок, а саме Звіт серія SL №153042 про оцінку автомобіля від 17.03.2021р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ АК «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА», на замовлення Відповідача, відповідно до якого розмір страхового відшкодування транспортного засобу складає 5260,14 грн.. Відповідно до платіжного доручення ПрАТ “УАСК АСКА” № 71_140611, дана сума була перерахована на розрахунковий рахунок власника транспортного засобу - ОСОБА_3 07.04.2021р., у зв`язку з чим ПрАТ “УАСК АСКА” вважає, що виконала свої зобов`язання за полісом ЕР-200590734 від 14.07.2020р..
Зважаючи на перехід до позивача прав вимоги до відповідача зі сплати страхового відшкодування у загальному розмірі 33  759,00 грн., а також враховуючи лише часткову оплату ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" цього відшкодування на суму 5 260,14 грн., суд першої інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» позовних вимог про стягнення з відповідача решти суми страхового відшкодування у розмірі 28  498,86 грн., яка є предметом спору в даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що звіт SL №153042 від 30.03.2021 р., на який посилається відповідач, є лише попереднім оціночним документом,  тому суму страхового відшкодування вартості слід встановлювати виходячи із фактичних витрат з відновлювального ремонту автомобіля Porsche Macan, д.н. НОМЕР_1 на підставі рахунку №1070340 від 18.03.2021р. СТО філії “Віннер ПЦКА”, прийнявши також до уваги наявні докази, які свідчать, що жодна запасна частина не замінювалася, в результаті ДТП було пошкоджено лакофарбове покриття заднього бамперу та диска колеса, які підлягали лише фарбуванню, що встановлено актом огляду від 18.03.2021р., а ремонтно-відновлювальні роботи, які проведені згідно акту виконаних робіт, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із пошкодженнями, зафіксованими у акті огляді від 18.03.2021р. та із пошкодженнями згідно протоколу огляду від 23.03.2021 р., наданого відповідачем.
Не погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, Скаржник посилається на те, що   судом першої інстанції не надано належної оцінки наявному в матеріалах справи Звіту SL №153042 про оцінку автомобіля від 17.03.2021р., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту (матеріального збитку) пошкодженого авто Porshe Macan R4» д.р.н. НОМЕР_1 . була визначена у розмірі 5260,14 грн., яку і було виплачено власнику транспортного засобу.
Проте, вказані доводи Скаржника, колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
Зокрема, колегією суддів відмічається, що  у п.п. 3.1 Звіту SL №153042 від 17.03.2021р. оцінювач зробив застереження про те, для проведення повного дослідження пошкодженого автомобіля необхідне додаткове розбирання і дефектації пошкоджених вузлів і деталей, що знаходяться у важкодоступних місцях. У процесі ремонту(розбирання) можливе виявлення прихованих дефектів. що можливі приховані недоліки, які він не зобов`язаний виявляти, у зв`язку із чим не може гарантувати абсолютну точність відображеної інформації.
   За наведених обставин місцевий суд правомірно вказав, що звіт SL №153042 від 17.03.2021р. про оцінку транспортного засобу не приймається до уваги, оскільки є лише попереднім оціночним документом в якому зазначається можлива, але не кінцева сума.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на прийняті за результатами перегляду справ даної категорії постанови Верховного Суду від 25.07.2018р. у справі №922/4013/17,  від 20.03.2018р. у справі № 911/482/17, від 03.07.2019р. у справі № 910/12722/18, в яких зазначається, що ”звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля ”.
Отже, за наведених обставин, посилання апелянта на Звіт SL №153042 про оцінку автомобіля від 17.03.2021 р. складений суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ АК «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА», як на належний доказ на підставі якого має бути розрахована сума страхового відшкодування, є безпідставними.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту транспортного засобу, вартість якого визначена виконавцем робіт - станцією технічного обслуговування офіційного дилера компанії Porshe - філії “Віннер ПЦКА”. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського про те, що у відповідача, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах суми фактичних витрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку із понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування частково на суму 5  260,14 грн., судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача залишку суми страхового відшкодування у розмірі 28 498,86 грн..
З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги  не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, не  спростовують правильних висновків суду першої інстанції і  не  можуть бути самі по собі підставою  для  скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

9.           Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги   в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення   підлягає залишенню без змін.

10.      Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України,  Центральний  апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Українська акціонерна страхова компанія АСКА” залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.10.2021р. у справі № 908/2449/21 залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта – приватне акціонерне товариство “Українська акціонерна страхова компанія АСКА”.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя          І.М. Кощеєв

Суддя          Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                           О.Г. Іванов