П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р.	м. Одеса	Справа № 420/13673/20	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
29.06.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
             П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови, що відображена в листі від 12.11.2020 року за №12/П-14125;
зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 31.01.2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 31.01.2020 року перерахунку основного розміру його пенсії;
зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку грошового забезпечення із обов`язковим зазначенням включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії індексації грошового забезпечення з 31.01.2020 року основного розміру пенсії;
зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України врахувати пільгову вислугу років 6 років 09 місяців 06 днів в розрахунок пенсії.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, є учасником бойових дій, з січня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З посиланням на положення ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008 року №45, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, позивач вказує , що відповідачем при поданні відомостей для обчислення пенсії не було визначено усі складові грошового забезпечення, у тому числі додаткових, відповідно до чинних положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, не було враховано пільгової вислуги років до загального стажу. З огляду на те, що відповідач не виконує покладений на вказаний орган обов`язок щодо визначення та направлення для розрахунку пенсії належних даних про грошове забезпечення та вислугу років, у тому числі відповідні дії відповідач не вчиняє і за зверненням позивача, він вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії індексації грошового забезпечення та щодо відмови зарахувати у пільгову обчисленні до вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 періоди його служби з 26.10.2015 року по 06.09.2016 року, з 16.09.2016 року по 30.01.2020 року.
Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із обов`язковим зазначенням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії з 31.01.2020 року індексації грошового забезпечення.
Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України зарахувати у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 періоди його служби з 26.10.2015 року по 06.09.2016 року, з 16.09.2016 року по 30.01.2020 року.
Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії а саме: періоди служби з 26.10.2015 року по 06.09.2016 року, з 16.09.2016 року по 30.01.2020 року.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Проаналізувавши положення ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п.п. 1-5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13.02.2008 року №45 (в редакції, яка діє на момент виникнення спірних правовідносин) та п.п. 23, 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 року №3-1, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що відповідні державні органи повідомляють орган ПФУ.
З посиланням на приписи Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67, суд першої інстанції визначив, що розмір винагороди за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям і залежить від певних умов та лише в означений період, тобто не є постійною і не має систематичного характеру, її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира, а тому не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до ст. 43 Закону №2262-ХІІ.
З посиланням на положення ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-ІІІ, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, ст.ст. 1, 2 Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ суд першої інстанції визначив, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.
З посиланням на положення ч. 1 ст.ст. 12, 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 суд першої інстанції визначив, що 
календарна вислуга років для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
З урахуванням обставин у справі та норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції визначив, що належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, порушення яких встановлено під час вирішення спору, є висновок про протиправність дій відповідача щодо відмови підготувати та надати до територіального управління Пенсійного фонду нової довідки для обчислення пенсії із врахуванням у складі грошового забезпечення індексації та щодо відмови зарахувати у пільговому обчисленні періодів служби до вислуги років для призначення пенсії із зобов`язанням відповідача вчинити ці дії в судовому порядку.
В апеляційній скарзі Адміністрація Державної прикордонної служби України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у взаємозв`язку із приписами ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і помилково не враховано, що пенсія за страховим стажем може бути призначена виключно із військової служби в календарному обчисленні. Отже, зарахування позивачу періоду служби на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 суперечить вимогам п. «б» ст. 12 та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Разом з цим, з посиланням на положення ст.ст. 11, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року №425, апелянт вказує, що розмір грошового забезпечення, який враховується при обчисленні пенсії, визначається виключно законодавством, норми якого не передбачається врахування у складі грошового забезпечення для обрахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення, що не має постійного чи щомісячного характеру, у тому числі, з якого страхові внески сплачені не були.
Посилаючись на встановлений виключний порядок обчислення вислуги років на пільгових умовах та склад грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач зазначає, що під час оформлення та направлення документів на призначення позивачу пенсії діяв обґрунтовано, з дотриманням чинного законодавства та на виконання своїх повноважень, а тому у суду першої інстанції не виникло правових обставин для задоволення позову.
Також, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не наданої належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що із набранням чинності судовим рішенням по справі №826/3858/18 та скасуванням окремих положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103 у відповідача виник обов`язок щодо складання та направлення до територіального органу пенсійного фонду даних про розмір грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії. Посилаючись на постійний характер, у тому числі преміювання додаткового, винагороди, призначеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 року №18, апелянт вказує на те, що ці виплати підлягають врахуванню під час визначення грошового забезпечення для обрахунку пенсії.
Разом з цим, судом першої інстанції помилково залишено поза увагою ту обставину, що пільгова вислуга років, що відповідно до положень ст.ст. 12, 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 підлягає зарахуванню до загального стажу, тривала з початку безпосередньої участі апелянта в  антитерористичній операції, а саме з 07.07.2015 року.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого розвідника (помічника оперуповноваженого) другого сектору оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п Курахівка) оперативно-розшукового управління.
Відповідно до посвідченням Серії НОМЕР_1 від 17.11.2015 року позивач є учасником бойових дій.
Наказом начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 28.01.2020 року №20-ОС (по особовому складу) відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 (П-009723), старшого розвідника (помічника оперуповноваженого) другого сектору оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п Курахівка) оперативно-розшукового управління, з 30 січня 2020 року, звільненого з військової служби в запас наказом начальника Донецько-Луганського регіонального управління від 26 грудня 2019 року № 406-ОС, за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону.
У наказі визначено, що вислуга років позивача станом на 30 січня 2020 року становить: 
- календарна: 12 років 08 місяців 25 днів; 
- пільгова: 06 років 09 місяців 06 днів; 
- трудовий стаж: 13 років 06 місяців 19 днів;
- всього: 26 років 03 місяці 04 дні.
Виплатити старшому прапорщику ОСОБА_1 відповідно до абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 4 повних календарних років служби.
Щорічну основну відпустку за 2019 рік використав. Допомога на оздоровлення за 2019 рік виплачена.
Учасник бойових дій з 2015 року. Додаткова відпустка, що передбачена п. 12 ст. 12 розділу ІІІ Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не надавалась, виплатити грошову компенсацію за 84 дні невикористаної відпустки.
Відповідно до Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 року №188, виплатити винагороду за 30 днів січня 2020 року.
Зарахувати на службу у військовому оперативному резерві першої черги на посаду старшого розвідника (помічника оперуповноваженого) другого сектору оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п Курахівка) оперативно-розшукового управління.
Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 30 січня 2020 року.
Направити старшого прапорщика ОСОБА_1 на військовий облік до Білгород-Дністровського районного військового комісаріату,м. Білгород-Дністровський.
У грошовому атестаті за №60, виданому Військовою частиною НОМЕР_2 , засвідчено, що старший прапорщик ОСОБА_1 забезпечений видами грошового забезпечення до 30.01.2020 року:
1.          посадовий оклад (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 3080 грн.
2.          оклад за військовим званням (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 1020 грн.
3.          надбавка за вислугу років (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 35%
4.          надбавка за особливості проходження служби (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 60%
5.          надбавка за службу в умовах режимних обмежень (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 15%
6.          набавка за кваліфікацію –
7.          премія (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 150%
8.          
9.          індексація (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 209,53 грн.
10.          одноразова грошова допомога при звільненні 
11.          грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки
12.          винагорода за участь в ООС (з 01.01.2020 року по 30.01.2020) 22274,19
Всього нараховано 102874,52 грн., з урахуванням утримань зборів – 102759,17 грн.
Наказом начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України №74-ОС від 31.03.2020 року внесено зміни до наказу від 28.01.2020 року №20-ОС та абзац 2 пункту наказу викладено в наступній редакції:
Вислуга років станом на 30 січня 2020 року становить: 
календарна: 12 років 08 місяців 25 днів; 
пільгова: 06 років 07 місяців 04 дні;
трудовий стаж: 12 років 04 місяці 01 день;
всього: 25 років 00 місяців 26 днів.
31.03.2020 року за №0.11-3684/0/6-20 Адміністрацією Держприкордонслужби оформлено подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та список документів для призначення пенсії, що додаються, у тому числі:
витяг з наказу про звільнення зі списків особового складу частини від 28.01.2020 року №20-ОС;
витяг із змінами від 31.03.2020 року №74-ОС;
розрахунок вислуги років на пенсію;
грошовий атестат №60;
довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії №31.
З 31.01.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
При обчисленні пенсій враховано грошове забезпечення:
- посадовий оклад – 3080,00 грн.;
- оклад за військове звання – 1020,00 грн.;
- процентна надбавка за вислугу років 35% - 1435,00 грн.;
- середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, - 5121,19 грн., у т.ч.: надбавка за умови режим. обмежень, допуск ф.2 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 60%, премія 150%, всього 10659,19 грн.
Основний розмір пенсії позивача склав 50% грошового забезпечення (вислуга років 25, з урахуванням трудового стажу) у розмірі 5329,60 грн.
З урахуванням підвищення та надбавок до пенсії (учасник АТО учасник бойових дій (ст.6), учасник бойових дій) підсумок пенсії позивача з надбавками склав 5779,10 грн.
Згідно матеріалів пенсійної справи, при призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсійним органом для визначення додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для призначення пенсії, використано довідку №31 від 17.02.2020 року, видану Державною прикордонною службою України про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
У довідці №31 від 17.02.2020 року визначені наступні додаткові види грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 року по 31.12.2019 року: надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень та премія.
23.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Державної прикордонної служби України із скаргою, в якій просив включити в розрахунок його пенсії пільгову вислугу років: 06 років 09 місяців 06 днів за участь в бойових діях; преміювання додаткове, індексацію, винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 року №18.
Розглянувши вказане звернення, Адміністрацією Держприкордонслужби залишено вимоги позивача без задоволення, про що повідомлено у листі від 12.11.2020 року №12/П-14125.
Як на підставу для залишення вимог позивача без задоволення, відповідач послався на те, що ним виконано свій обов`язок та надіслано до територіального управління органу пенсійного фонду подання про призначення пенсії; розрахунок вислуги років для призначення пенсії; витяги з наказів про звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини; копію військового квитка; копію трудової книжки; архівну довідку Одеського державного політехнічного університету та індивідуальні відомості про застраховану особу.
Також, посилаючись на положення ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку обчислення вислуги років, призначення тa виплати пенсiй i грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, відповідач зазначив, що серед переліку основних та додаткових видів грошового забезпечення, з розмірів яких обчислюються пенсії, не передбачено врахування розмірів таких видів грошового забезпечення як винагорода, допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, інші разовi премії та заохочення, а тому відсутні правові підстави для включення до розміру грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено пенсію, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, одноразових премій та індексації грошового забезпечення, навіть за наявності факту сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Разом з цим, в обґрунтування підстав для не включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсії, відповідач додав, що чинним законодавством не передбачено сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування із нарахованих та виплачених військовослужбовцям сум індексації грошового забезпечення, отже зарахування цих сум у його складі суперечитиме ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абз. 1 п. 7 Порядку від 17.07.1992 року №393.
Не погоджуючись із відмовою відповідача у виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та врахуванні пільгової вислуги років в розрахунок пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії в судовому порядку.
Спірним у цій справі є право позивача на зарахування пільгової вислуги років до загального стажу та врахування у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткового преміювання, винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції та індексації.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 1-1 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.ч. 3, 18 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Слід враховувати, що п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, у п.п. 5, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).
Визначено надано право керівників державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Вказаний нормативно-правовий акт набрав чинності з 01.03.2018 року та п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 передбачає, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Слід враховувати, що у п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» від 20.01.2016 року №18 установлено, що за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів за: безпосередню участь в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки, у межах бюджетних призначень пропорційно часу участі в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду.
Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІ Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 року №67 (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у граничних розмірах на місяць визначено у додатку 1 до цієї Інструкції.
Розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.
Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.
Аналіз наведених норм показав, що Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
При обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Отже, винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній.
Виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, тобто, не є постійною і не має систематичного характеру, її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.
Не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Відтак, винагорода за участь в антитерористичній операції та додаткове преміювання не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.
Як вірно враховано судом першої інстанції, наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року по справі №240/11441/19, від 17 червня 2021 року по справі №423/2139/17.
Разом з цим, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-ІІІ законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. 
Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону України від 05.10.2000 року №2017-ІІІ державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.
Тому, слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року по справі №638/2019/17.
Таким чином, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, має бути включена сума виплаченої індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби, що передували звільненню, як передбачено Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393.
Правильно посилаючись на процедуру розрахунку розміру пенсії при її призначенні, передбаченої ст. 43 Закону №2262, суд першої інстанції вірно встановив правові підстави для зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача із обов`язковим зазначенням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії з 31.01.2020 року індексації грошового забезпечення.
Також, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Згідно із ст. 17-1 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393.
Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 березня 2021 по справі №805/3923/18-а, від 14 квітня 2021 року по справі №480/4241/18.
Виходячи з обставин справи у цій справі, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно розрахунку вислуги років, з урахуванням пільгового періоду, позивач перебував, зокрема, на наступних посадах:
- з 26.10.2015 року по 24.03.2016 року - Інспектор прикордонної служби 1 категорії - начальник 1 вiддiлення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (мicце дислокацiї н.п. Солідар) оперативно-бойової прикордонної комендатури “Лисичанськ” 3 прикордонного загону (I категорії) Державної прикордонної служби України (календарна вислуга років 04 місяці 28  днів, коефіцієнт 3, пільгова вислуга 09 м. 26 дні);
- з 24.03.2016 року по 06.09.2016 року -  Інспектор прикордонної служби 1 категорії - начальник 4 вiддiлення інспекторів прикордонної служби прикордонної служби відділу прикордонної служби “Золоте” (тип А) (з місцем дислокації н.п. Золоте) оперативно-бойової прикордонного комендатури прикордонної “Лисичанськ” 3  прикордонного загону (I категорії) Східного регіонального управління (I категорії) Державної прикордонної служби України (календарна вислуга років 05 місяців 12 днів, коефіцієнт 3, пільгова вислуга 10 місяців 24 дні);
- з 16.09.2016 року по 05.12.2017 року – Інспектор прикордонної служби 1 категорії – начальник групи молодших інспекторів прикордонної службт відділення інспекторів прикордонної служби “Кароліно-Бугаз” IV категорів (тип В)  26 прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (календарна вислуга років 1 рік 02 місяці 29 днів, коефіцієнт 1,5, пільгова вислуга 07 місяців 14 днів);
- з 15.12.2017 року по 18.01.2018 рік – старший розвідник (помічник оперуповноваженого) другого сектору оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Курахівка) оперативно-розшукового управління Східного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України (календарна вислуга років 01 місяць 3 дні, коефіцієнт 3, пільгова вислуга 02 місяці 06 днів);
- 18.01.2018 року по 01.02.2018 року – у розпорядженні начальника Донецько-Луганського регіонального управління (з місцем дислокації н.п.Кухарівка Донецької області) (календарна вислуга років 13 днів, коефіцієнт 3, пільгова вислуга 26 днів);
- з 01.02.2018 року по 30.01.2020 року -  старший розвідник (помічник оперуповноваженого) другого сектору оперативно-розшукового відділу (з мiсцем дислокацiп н.п. Курахівка) оперативно-розшукового управління Донецько-Луганського регіонального управління (I категорії) Державної прикордонної служби України (календарна вислуга років 1 рік 11 місяців 28 днів, коефіцієнт 13, пільгова вислуга 3 роки 11 місяців 26 днів).
У послужному списку визначені коефіцієнти стажу для пільгового обчислення вислуги років визначені:
- відповідно до пп. ІІ п.1 Переліку посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.02.2017 № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 березня 2017 р. за № 362/30230 (період роботи позивача з 16.09.2016 року по 05.12.2017 року);
- відповідно до п.3 пп. № «а» постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (решта вищевказаних періодів).
Згідно наказу від 28.01.2020 року №20-ОС зі змінами, внесеними наказом №74-ОС від 31.03.2020 року, вислуга років позивача станом на 30 січня 2020 року становить:
календарна: 12 років 08 місяців 25 днів; 
пільгова: 06 років 07 місяців 04 дні;
трудовий стаж: 12 років 04 місяці 01 день;
всього: 25 років 00 місяців 26 днів.
Ці накази є чиними, не оскаржені позивачем в установленному порядку, а тому у поданні про призначення пенсії позивачу Адміністрація Державної прикордонної служби України зобов`язана була зарахувати у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії вищевказані періоди роботи ОСОБА_1 з 26.10.2015 року по 06.09.2016 року, з 16.09.2016 року по 30.01.2020 року.
Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційних скарг висновків судового рішення не спростовують.
З огляду на викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Адміністрації Державної прикордонної служби України – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                       О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                     Т.М. Танасогло