ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2808/21	Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З. 	
Провадження № 22-ц/817/208/22 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 

головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Шевчук Г. М., 
за участі секретаря —Стецюк М.А.
та сторін — представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Процько І.Я., представника товариства адвоката Шаповал В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів “EasyCon” цивільну справу № 608/2808/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року, постановлену суддею Коломієць Н.З., у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Калина Фармінг” про забезпечення позову, 

В С Т А Н О В И В:

       09 грудня 2021 року ТзОВ “Калина Фармінг” звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі укладеним на новий строк. 
       Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в якій зазначив, що 30 березня 2011 року ТзОВ «Нива Біла» (теперішня назва ТзОВ «Калина Фармінг») уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі. За умовами первісного договору ОСОБА_1 , як орендодавець, передав ТзОВ «Нива Біла», як орендарю, в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Білівської сільської ради загальною площею 4,3209 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0960, строком на 10 років (п.8).
        Пунктом 30 було передбачено, що орендар має право на першочергове продовження цього договору на новий термін. 26 лютого 2021 року ТзОВ «Калина Фармінг» з метою реалізації свого переважного права, керуючись положеннями ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, направило ОСОБА_1 лист-повідомлення з пропозицією укласти договір оренди щодо спірної земельної ділянки на новий строк на змінених (кращих) умовах і додало до цього листа проект відповідного договору оренди землі, а також письмову пропозицію виплати додаткової разової винагороди за укладення нового договору оренди землі. 17 березня 2021 року ТзОВ «Калина Фармінг», як добросовісний орендар, повторно надіслало орендодавцю лист-повідомлення з пропозицією укласти договір оренди щодо спірної земельної ділянки на змінених (кращих) умовах та проектом нового договору оренди землі. Частиною 5 статті 33 Закону визначено, що орендодавець у місячний строк має розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевірити його на відповідність вимогам закону, узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укласти договір оренди. Однак, у встановлений законом строк розгляду листа-повідомлення Позивача, як орендаря, Відповідач, як орендодавець, не вчинив дій, необхідних для виконання вимог зазначеної вище частини 5 статті 33 Закону і забезпечення Позивача можливістю реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди на новий строк, зокрема, не надав будь-яких заперечень чи зауважень стосовно запропонованих нових умов оренди.
       Позивач вважає, що має законне переважне право на укладення договору оренди на новий строк щодо спірної земельної ділянки, яка перебувала у нього в законному користуванні на підставі договору оренди землі від 30.03.2011 року. Таке право ТзОВ «Калина Фармінг» було порушене, а тому воно потребує захисту. Порушення переважного права позивача може бути усунуте, а саме право поновлене шляхом визнання укладеним договору оренди землі між ТзОВ «Калина Фармінг» та ОСОБА_1 в редакції, запропонованій позивачем. У відповідача, як власника спірної земельної ділянки, наразі існують всі правові підстави та реальна можливість розпоряджатися цією ділянкою на власний розсуд, зокрема, витребувати її з володіння позивача з метою її подальшої передачі в користування третім особам, або ж використовувати самостійно спірну земельну ділянку, або здійснити поділ спірної земельної ділянки чи її об`єднання, тощо. Вчинення вказаних дій Відповідачем до вирішення судової справи по суті призведе до того, що навіть після (і за умови) задоволення позовних вимог судом ефективний захист і поновлення порушеного права Позивача, за захистом якого він звернувся до суду, буде істотно ускладнено. Якщо протягом розгляду справи до набрання судовим рішенням законної сили Відповідач реалізує свою можливість розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом передачі її в оренду будь-яким іншим особам, з якими будуть укладені відповідні нові договори, це спричинить конкуренцію таких договорів із договором оренди землі на новий строк в редакції Позивача (який він просить суд визнати укладеним і який буде чинним у випадку задоволення судом позову в цій справі), що призведе до фактичної неможливості виконання рішення суду.
       Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.
       До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ТзОВ «Калина Фармінг» (код ЄДРПОУ 37512508) про визнання укладеним договору оренди між ОСОБА_1 та ТзОВ “Калина Фармінг” щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6125581000:01:005:0960, у редакції, запропонованій ТзОВ “Калина Фармінг”:
       - заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: 48122, Тернопільська обл., Теребовлянський район, с. Конопківка) або будь-яким особам від його імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТзОВ «Калина Фармінг» (код ЄДРПОУ 37512508, з місцезнаходженням: 48514, Тернопільська область, Чортківський район, село Біла, вул. Камінна 1-Б), і подальше розпорядження, зокрема, поділ, об`єднання, користування чи передачу в користування (в тому числі передачу в оренду та/або в суборенду) земельної ділянки загальною площею 4,3209 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0960;
       - заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 4,3209 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0960
       Копію ухвали направлено для негайного виконання заявнику, відповідачам, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Процько І.Я. просить скасувати ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.
       В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що оскаржувана ухвала позбавляє відповідача як власника земельної ділянки законного права вільно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення на весь період часу протягом якого буде розглядатися позовна заява ТзОВ “Калина Фармінг”.
       ТзОВ “Калина Фармінг” не надано будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
       Також, суд першої інстанції не вмотивував, як відсутність заборони вчиняти певні дії на земельній ділянці, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання договору укладеного на новий строк, що свідчить про те, що забезпечення позову у вищевказаний спосіб, не узгоджується із сутністю заявлених вимог. Крім того, заборонивши відповідачу або будь-яким особам від його імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТзОВ “Калина Фармінг” належної відповідачу на праві власності земельної ділянки, суд першої інстанції надав перевагу позиції позивача, ще до моменту вирішення справи.
       Представник ТзОВ “Калина Фармінг” адвокат Шаповал В.В. подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Процько І.Я. у якому зазначив, що існує співмірність — співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
       Вжиття заходів забезпечення позову, передбачене ухвалою суду, в будь-якому випадку не призведе до негативних майнових наслідків для відповідача — землевласника спірної земельної ділянки. Майновий інтерес орендодавця за договором оренди землі полягає в отриманні орендної плати за користування землею. Така плата підлягатиме сплаті відповідачу незалежно від вжиття заходів забезпечення позову і остаточного рішення суду у цій справі, оскільки результатом її розгляду буде визнання укладеним договору оренди землі на новий строк і підтвердження обов`язку належного орендаря сплатити орендну плату землевласнику.
       У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Процько І.Я. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.
       Представник товариства адвокат Шаповал В.В. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Процько І.Я. не визнав, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, посилаючись на відзив.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі. 
       Колегія суддів не погоджується повністю з таким висновком суду першої інстанції.
       Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.
       При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.
       З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
       Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
       Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.
       Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
       Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
       Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, прийнятої за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
       Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
       Предметом спору у цій справі і в заяві про забезпечення позову є вимоги немайнового характеру про визнання договору оренди землі укладеним на новий строк. Разом з тим, позивач вважає, що його право на користування земельною ділянкою порушене, оскільки він є носієм першочергового права оренди на спірну земельну ділянку, яке ним втрачено не було.
       Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання укладеним договору оренди землі. 
       Відповідач ОСОБА_1 на даний час є власником земельної ділянки та у нього існують всі правові підстави та реальна можливість розпоряджатися цією ділянкою на власний розсуд, в тому числі вчиняти дії щодо її поділу чи об`єднання.
       Вчинення вказаних дій відповідачем до вирішення справи по суті призведе до того, що у разі задоволення позовних вимог судом ефективний захист і поновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звертатиметься до суду, будуть істотно ускладнені.
       Так, якщо протягом розгляду справи до набрання судовим рішенням законної сили відповідач реалізує свою можливість розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом вчинення дій, пов`язаних з поділом спірної земельної ділянки чи її об`єднанням, відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України, це призведе до того, що спірна земельна ділянка припинить існування як окремий об`єкт цивільних прав, наслідком чого також буде фактична неможливість виконання рішення суду в даній справі.
       Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29 червня 2006 року по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
       Таким чином, виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (надалі - Конвенція), якою передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи.
       Також Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас, судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
       Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
       Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що вжиття певних заходів забезпечення позову в даній справі буде сприяти гарантуванню відновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову) та виконання прийнятого в майбутньому судового рішення, а також повністю відповідатиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини та ст. ст. 6, 13 Конвенції.
       Разом з тим, при обранні заходів забезпечення позову, які б були необхідними та достатніми, повністю задовольнивши заяву ТзОВ «Калина Фармінг» судом першої інстанції не враховано положення ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка гарантує право особи на мирне володіння своїм майном та захищає права власника від необґрунтованого втручання.
       Таким чином, при вирішенні заяви ТзОВ «Калина Фармінг» слід забезпечити баланс між необхідністю гарантування виконання можливого рішення суду про задоволення позову та правом власника на мирне володіння майном.
       Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що застосоване судом забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 або будь-яким особам від його імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на витребування з володіння ТзОВ «Калина Фармінг» і подальше користування належною йому земельною ділянкою, в тому числі передавання в оренду, а також заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії (без уточнення і конкретизації, які саме) стосовно неї, призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача та позбавляє його, як власника земельної ділянки, законного права використовувати її відповідно до цільового призначення, що є необґрунтованим втручанням у право власника на мирне володіння майном.
       Враховуючи зміст позовних вимог ТзОВ «Калина Фармінг», а також вимог про забезпечення позову, таке втручання не є виправданим, оскільки воно не спрямоване на забезпечення виконання можливого рішення суду, а є завуальованою формою вирішенням спору у даній справі.
       За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що існують правові підстави для забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 або будь-яким особам від його імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання спірної земельної ділянки, а також заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаної земельної ділянки щодо її поділу чи об`єднання.
       Такі заходи забезпечення позову є найменш обтяжливими для обох сторін, виходячи із змісту позовних вимог та є адекватними змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Що стосується вимог про застосування інших заходів забезпечення позову, то вони до задоволення не підлягають.
       Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
       З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду про забезпечення позову.
Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки не вирішено спір по суті.
       Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 379, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2021 року змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:
       “Заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Калина Фармінг” про забезпечення позову - задовольнити частково.
       До набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Калина Фармінг» (код ЄДРПОУ 37512508) про визнання укладеним договору оренди між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю “Калина Фармінг” щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6125581000:01:005:0960:
       - заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: 48122, Тернопільська обл., Теребовлянський район, с. Конопківка) або будь-яким особам від його імені вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки загальною площею 4,3209 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0960;
       - заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки загальною площею 4,3209 га, кадастровий номер 6125581000:01:005:0960, щодо її поділу чи об`єднання.
       В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову — відмовити.”
        Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови суду.
       Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуюча                                                                         Т.С. Парандюк

Судді:                                                                         С.І. Дикун

                                                                                Г.М. Шевчук