ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року                                 
м. Харків
справа № 2034/2-363/11
провадження № 22-ц/818/1239/22 
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: судді - Тичкової О.Ю., 
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання – Антонович А.А.,
сторони справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Бобко Т.В. (повний текст рішення складений 27 травня 2021 року), 
УСТАНОВИВ :
Дев`ятнадцятого січня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк (надалі АКІБ) «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) «Вердикт Капітал», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11176597000 від 27 червня 2007 року, а саме, автомобіль марки Skoda Oktavia, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 20 грудня 2008 року відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; надати право АКІБ «УкрСиббанк» здійснювати від імені ОСОБА_1 продаж та зняття з обліку в органах ДАІ забезпечувального обтяження у вигляді транспортного засобу шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, вчиняти всі інші дії, необхідні для укладення зазначеного договору; зобов`язати ОСОБА_1 передати предмет забезпечувального обтяження, зазначений вище транспортний засіб, на збереження АКІБ «УкрСиббанк» на період до моменту його реалізації; за рахунок грошових коштів, виручених від реалізації предмета обтяження задовольнити вимоги АКІБ «УкрСиббанк» в розмірі 13 348,22 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США становило 102 781,30 гривень (т.1 а.с. 3-6).
Позов обґрунтований тим, що 27 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176597000, згідно з яким позичальник отримала кредит в сумі 19 801,98 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США на дату видачі кредиту становило 100 000 гривень, зі сплатою 13% річних за користування кредитом та кінцевим строком повернення до 27 червня 2014 року. У забезпечення виконання цього договору ОСОБА_2 передала у заставу належний їй на праві власності автомобіль марки «Skoda Oktavia», номер шасі НОМЕР_1 (надалі Автомобіль). Незважаючи на заборону відчуження транспортного засобу, ОСОБА_2 продала його ОСОБА_1 , який 20 грудня 2008 року зареєстрував право власності на Автомобіль в органах ДАІ. Оскільки застава зберігає чинність і для нового власника, для погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176597000 у загальній сумі 13 348,22 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США на 16 січня 2009 року становить 102 781,30 гривень) на Автомобіль марки «Skoda Oktavia» слід звернути стягнення шляхом надання АКІБ «УкрСиббанк» права укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу із будь-якою особою, а також вчиняти усі інші дії, необхідні для укладення такого договору.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року ТОВ «Кредекс Фінанс» залучений до участі у справі у якості процесуального правонаступника позивача ПАТ «УкрСиббанк» (т.1 а.с. 205-206).
Першого серпня 2018 року ТОВ «Кредекс Фінанс» було перейменоване на ТОВ «Вердикт Капітал», що підтверджується протоколом № 01/08-2018 від 01.08.2018 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 05.06.2019 (т.2 а.с. 14-17). 
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2021 року у задоволені позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що у ОСОБА_2 станом на 16.01.2009 перед АКІБ «УкрСиббанк» існувала заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176597000 від 27 червня 2007 року у розмірі 13 348 доларів США 22 центи. Станом на час придбання ОСОБА_1 Автомобіля договір його застави був чинним, відомості про обтяження не були вилучені з Реєстру обтяжень. Встановлена договором від 27 червня 2007 року застава Автомобіля збереглася і для добросовісного набувача ОСОБА_1 20.04.2012 ТОВ «Кредекс Фінанс» уклало з ПАТ «УкрСиббанк» договір факторингу № 05/12, за умовами якого про вимоги за договором № 11176597000 перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс». На час укладення договору факторингу 20.04.2012 ліцензія для надання послуг факторингу не вимагалася. Ані ПАТ «УкрСиббанк», ані ТОВ «Кредекс Фінанс», яке перейменовано на ТОВ «Вердикт Капітал», не повідомили боржника відповідно вимог ст.1082 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) про відступлення права грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176597000 від 27.06.2007. Позивач не надав суду відповідних документів, що засвідчували б відправку таких повідомлень. Надана суду копія договору Факторингу № 05/12 від 20.04.2012 не містить інформації про суттєві умови договору (заштриховані за допомогою коректору), такі як; розмір заборгованості, ціна продажу, винагорода фактора. Також суду не надано будь-яких фінансових документів на підтвердження здійснення фінансування ПАТ «УкрСиббанк». У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості зробити висновок про реальність укладеного договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012. ОСОБА_1 дізнався про заставу Автомобіля та відступлення права вимоги за договором застави факторові лише з судових документів. Доказів письмового повідомлення, що є обов`язковим для даної категорії справ, від ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Вердикт Капітал» на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 суду не надано. Позивачем була порушена вимоги ст.1082 ЦК України, а саме, порушена процедура пред`явлення вимоги фактором до боржника, що є підставою для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет застави.
Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 . Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи (т.2 а.с. 145-148). 
Апеляційна скарга мотивована тим, що договір факторингу № 05/12 укладений 20.04.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» відповідно до вимог закону. Акт приймання-передачі, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 цього договору, є доказом передачі права вимоги. Копію договору факторингу № 05/12 з додатками та копію меморіального ордеру від 20 квітня 2012 року, від 14 квітня 2012 року, від 11 червня 2012 року додано до апеляційної скарги. Сумніви суду про реальність укладеного 20.04.2012 договору є необґрунтованим. Недоцільним є посилання суду на ст. 1082 ЦК України, у відповідності до якої боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Так боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Боржником не сплачено жодних платежів ні фактору, ні клієнту, а тому підстави для звільнення від відповідальності боржника перед новим кредитором відсутні.
ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Посилається на те, що докази укладення договору факторингу додані до апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом, адже позивачем не надано жодних доказів неможливості подання таких доказів у суді першої інстанції, що передбачено процесуальним законодавством. Про заставу Автомобіля та відступлення права вимоги за договором застави факторові ОСОБА_1 дізнався лише з судових документів. Доказів письмового повідомлення заставодавця про зміну кредитора позивачем не надано, чим порушено порядок пред`явлення вимоги фактором до боржника. 
У відповіді на відзив ТОВ «Вердикт Капітал» послалося на те, що під час розгляду справи в суді позивач надавав суду належним чином засвідчену копію договору факторингу, додаток до нього, що підтверджує відступлення права вимоги до ОСОБА_1 . Також було зроблено витяг з додатку із зазначенням безпосередньо боржника за кредитним договором – ОСОБА_1 , платіжне доручення про здійснення оплати за вказаним договором. Судом першої інстанції було правомірно досліджені зазначені докази, їм надана правова оцінка, здійснено заміну ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника – ТОВ «Вердикт Капітал». За договором про відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника і з урахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни. Для ОСОБА_1 ніяких негативних наслідків у зв`язку зі зміною кредитора у кредитному зобов`язанні не настало, оскільки виконання кредитного договору боржником не здійснювалося ні попередньому, ні нинішньому кредитору. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Вердикт Капітал» підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до п. 4 ч.1, ч.ч. 2, 4 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Як установлено судовим розглядом і вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11176597000, згідно з яким позичальник отримала кредит в сумі 19 801,98 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США на дату видачі кредиту становило 100 000 гривень, зі сплатою 13% річних за користування кредитом та кінцевим строком повернення до 27 червня 2014 року (надалі Договір (т.1 а.с. 7-12)). У забезпечення виконання цього договору ОСОБА_2 передала у заставу належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності серії НОМЕР_4 від 26 червня 2007 року Автомобіль.
Відомості про обтяження 3 липня 2007 року внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з реєстру № 13274214 від 03.07.2007 (т.1 а.с. 16).
20 грудня 2008 року на товарній біржі «Веста» ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № А-1096-п відчужила Автомобіль на користь ОСОБА_1 (т.1 а.с. 34).
Того ж дня ОСОБА_1 зареєстрував право власності на Автомобіль і отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т.1 а.с. 33).
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за Договором на 16 січня 2009 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість у розмірі 13 348,22 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США - 102781,30 гривень), з яких: заборгованість за кредитом — 12 967,65 доларів США; заборгованість за процентами — 196,68 доларів США; заборгованість за простроченими процентами — 183,59 доларів США; пеня — 00,30 доларів США (т.1 а.с. 13-15). 
20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») уклало з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу № 05/12, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» зобов`язалося відступити ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги за кредитами, а ТОВ «Кредекс Фінанс» зобов`язалося придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити ціну продажу, передбачену цим договором (т.1 а.с. 189-196). Згідно з витягом з Додатку І (Перелік Прав вимоги за кредитами) до договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ТОВ «Кредекс Фінанс» прийняло право вимоги за кредитним договором № 11176597000 від 27.06.2007, укладеним з ОСОБА_2 (т.1 а.с. 197). 
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року ТОВ «Кредекс Фінанс» було залучене до участі у справі у якості процесуального правонаступника позивача – ПАТ «УкрСиббанк». Суд послався на укладений 20.04.2012 договір факторингу № 05/12 та вважав, що на підставі укладеного договору відбулася заміна кредитора у зобов`язанні за Договором (т.1 а.с. 205-206). 
Згідно даних протоколу № 01/08-2018 від 01.08.2018 та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 05.06.2019 підтверджується, що ТОВ «Кредекс Фінанс» було перейменоване на ТОВ «Вердикт Капітал». 
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів погоджується з доводом апеляційної скарги ТОВ «Вердикт Капітал» про те, що судовим рішенням у цивільній справі № 2034/2-363/11 судом вже був перевірений факт переходу права вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» і останнє залучене до участі у справі у якості правонаступника позивача. При ухваленні рішення від 17.05.2021 в суду не було підстав оцінювати реальність укладення договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012. Зазначений факт уже установлений чинним судовим рішенням, тому доведенню або спростуванню під час розгляду позову ПАТ «УкрСиббанк» (або його правонаступника) не підлягає. 
З огляду на вищевикладене судова колегія не погоджується з висновком суду про відмову у задоволені позову у зв`язку з відсутністю доказів щодо реальності укладення договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012. 
Проте судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження з огляду на таке. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у цивільній справі № 2034/2-363/11 є матеріально – правова вимога правонаступника кредитора – ТОВ « Вердикт Капітал» до правонаступника боржника - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження Автомобіль, що забезпечує виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Договором.
Спірні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом (надалі ЦК) України та Законом України « Про заставу». 
Так відповідно до ст. 546 ЦК України зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про заставу» застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно із частиною третьою статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого зобов`язання.
Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частиною другою статті 27 Закону України «Про заставу» визначено, що застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Отже, звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставне майно.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічний по суті висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року у справі № 523/8653/15-ц (провадження № 61-43889св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 638/11078/15-ц (провадження № 61-13782св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року у справі № 461/12019/15-ц (провадження № 61-19390св18).
Колегією суддів установлено, що правопопередник ТОВ «Вердикт Капітал» АКІБ «УкрСиббанк», звертаючись до суду з позовом у цій цивільній справі, просив у рахунок погашення боргових зобов`язань боржника перед кредитором звернути стягнення на заставне майно шляхом надання кредитору права здійснювати від імені ОСОБА_1 продаж та зняття з обліку Автомобіля в органах ДАІ шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем та вчинення всіх інших дій, необхідних для укладення зазначеного договору. 
За змістом пункту 8.5 Договору продаж Банком предмету застави шляхом укладення договору купівлі – продажу з іншою особою – покупцем визначений як один з позасудових способів звернення стягнення. 
Отже, у суду відсутні підстави для звернення стягнення в судовому порядку на предмет застави шляхом продажу Автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника, оскільки такий спосіб звернення стягнення сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у зв`язку із чим ці вимоги ТОВ « Вердикт Капітал» не підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги про зняття з обліку Автомобіля в органах ДАІ, вчинення всіх інших дій, необхідних для укладення договору купівлі – продажу, зобов`язання ОСОБА_1 передати предмет забезпечувального обтяження на збереження кредитору на період до моменту його реалізації є похідними від вимоги про звернення стягнення на предмет застави, то зазначені позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
Оскільки суд першої інстанції, відмовивши в позові, правильно по суті вирішив спір, однак помилився щодо мотивів відмови, оскаржене рішення суду належить змінити в мотивувальній частині. 
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні. У задоволені позову належить відмовити з мотивів, викладених у цій постанові. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково. 
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 січня 2022 року.

Головуючий                                                                 О.Ю. Тичкова
Судді                                                                                О.В. Маміна
                                                                               Н.П. Пилипчук