Ухвала    
 
11 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 935/160/21
провадження № 61-2237ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 липня                 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 грудня              2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до                         ОСОБА_2 , третя особа: громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн та судові витрати у розмірі 1 303 грн.
В обґрунтування поданого позову зазначав, що 04 серпня 2017 року він направив до Коростишівської міської ради заяву про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі у приватну власність для ведення садівництва. Коростишівською міською радою прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви. Житомирським апеляційним адміністративним судом постановою від 29 січня 2018 року у справі                            № 280/1340/17 визнано неправомірними дії Коростишівського міського голови щодо позбавлення позивача права на розгляд його заяви від 04 серпня 2017 року на сесії міської ради, зобов`язано Коростишівського міського голову розглянути заяву ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства. Незаконні дії в неналежному, на думку позивача, розгляді звернення призвели до виникнення хвилювань, переживань, що негативно відобразилось на психоемоційному стані. Захист порушеного права в суді призвів до порушення стосунків з оточуючими людьми, порушенні нормальних життєвих зв`язків, виникненні негативного для нього явища, зокрема неодноразового повторного звернення на встановлення істини у справі, витрачання особистого часу, значних коштів, сили для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані та свідчить про завдання моральної шкоди. Оскільки проекти рішень Коростишівської міської ради № 1 та № 9 готувались та подавались на комісію Коростишівської міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів та на сесію Коростишівської міської ради начальником відділу земельних відносин та екології ОСОБА_2 , то саме до відповідача позивач позивається про відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від                     16 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до              ОСОБА_2 , третя особа громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про відшкодування моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 грудня 2021 рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 липня                2021 року залишено без змін.
09 лютого 2022 року ОСОБА_1 за допомогою сервісу «Електронний Суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 липня                 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 грудня                 2021 року. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                  01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову в даній справі становить 30 000 грн, яка станом на 01 січня              2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100 грн).
 
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
Верховним Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом  2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішенняКоростишівського районного суду Житомирської області від 16 липня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про відшкодування моральної шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:	Є. В. Коротенко  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	М. Ю. Тітов