ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1195/22 Справа № 208/129/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Куценко Т.Р.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка         В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний комбінат” на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний комбінат” про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -
                                В С Т А Н О В И Л А:

       У січні 2021 року позивач звернувся із позовом до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», яким заявив вимоги про зміну формулювання причин звільнення по пункту 4 ст. 40 КЗпП України, за скоєний прогул невірною, вказавши формулювання звільнення за згодою сторін згідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.
       04.02.2021 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову, згідно до якої заявлено вимоги про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді інженера у відділі контролю поставок на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», та стягнення з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.12.2020 року до дня поновлення на роботі.
       26.04.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву, згідно до якої позивачем заявлено позовні вимоги у наступній редакції:
       - визнати наказ ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» № 1084 від 10 грудня 2020 року «про звільнення ОСОБА_2 за п. 4 ст. 40 КЗпП України» незаконним та скасувати його.
       - поновити ОСОБА_2 на роботі у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», на посаді інженера у відділі контролю поставок;
       - стягнути з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу ( з 10 грудня 2020 року по дату винесення рішення суду ) без утримання податків і платежів;
       - стягнути з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень;
- стягнути з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.
       В обґрунтування таких вимог, позивачем було зазначено незгоду з рішенням відповідача щодо його звільнення, так як на його думку не вихід на роботу 24.11.2020 року стався внаслідок вини самого відповідача, який неналежним чином не довів відомості щодо робочих днів позивача, а ознайомив один раз із графіком на січень 2020 року, зазначив що субота, неділя, понеділок та вівторок є вихідними днями, не забезпечив належного виконання своїх розпорядницьких дій, щодо організації праці та завчасного повідомлення робітників про вихід на роботу у вихідні дні.
       А тому наголошує, що жодного умислу щодо прогулу або не виходу на роботу ні він, ні інші члени його зміни, які також не були обізнані про те, що 24.11.2020 року вони повинні були вийти до роботи, не мали.
       Крім того, він почав свою трудову діяльність на комбінаті з 2001 року, і за близько 20 років трудової діяльності на комбінаті не мав жодного стягнення, до дисциплінарного стягнення ніколи не притягався, має позитивну характеристику, яка видана відповідачем.
       Своїм рішенням про звільнення відповідач застосував найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без будь-яких обґрунтувань, не враховуючи всі фактичні обставини та винність представників комбінату, як бездіяльності, та не організації робочого процесу на належному рівні, так як безпосередньо 24.11.2020 року жодний представник комбінату, і в тому числі ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 , як особи які повинні вести контроль за виходом на роботу, навіть не поцікавилися про причини відсутності як його так і інших робітників зміни. Питань до нього та інших робітників його зміни не виникло і на наступний день, 25.11.2020 року, і в подальші дні також. Ніякого зриву виробничого процесу, або не виконаних обсягів завдань також не мало місце.
       Лише 02.12.2020 року його та інших робітників зміни, повідомили про те, що 24.11.2020 року був їх робочий день, хоча це є вівторок, і такий день на тижні визначений як вихідний, а його робочими днями є середа, четвер, та п`ятниця,
       Також за змістом графіку на 2020 рік, з яким його знайомили станом на січень 2020 року, який складений відповідачем не зазначено даних про те, що 24.11.2020 року є додатковим робочим днем, хоча в інші місяці 2020 року у разі необхідності виходу на роботу у вихідні дні, графік містить дані про те, що такі дні є додатковими робочими днями.
       Таким чином, причини його звільнення викладені у наказі № 1084 від 10.12.2020 року, яким його звільнено за п. 4 ст. 40 КЗпП України, не відповідають фактичним обставинам. Та крім цього, 24.11.2020 року не вийшов жодний робітник з його зміни, так як ніхто з них не був обізнаний про те, що 24.11.2020 року визначено як робочий день, бо вівторок є вихідним, а не робочим днем його зміни.
       02.12.2020 року йому також стало відоме що відповідач своїм Розпорядженням по службі № 84 від 30.11.2020 року позбавив його виробничої премії, за невихід на роботу 24.11.2020 року, а вже 04.12.2020 року відповідачем було винесено Розпорядження по службі за № 86, яким скасовано попереднє розпорядження, і виробничу премію йому було нараховано в повному об`ємі, що підтверджує відсутність винність позивача у невиході на роботу 24.11.2020 року та поважність його не виходу на роботу у зазначену дату, так як саме з вини відповідача він належним чином не був обізнаний із тим, що відповідач визначив 24.11.2020 року як робочий додатковий день, хоча в графіку таких відомостей не відобразив.
       Так, згідно до наказів по комбінату, з якими він був ознайомлений було зазначено, що графік його роботи 7А604 на 2020 рік із неповним робочим часом (середа, четвер, п`ятниця), із зайнятістю 60% від балансу робочого часу, за триденним робочим тижнем, в одну зміну, із вихідними днями – субота, неділя, понеділок, вівторок.
       На вимогу керівництва комбінату 02.12.2020 року він надав пояснення щодо свого не виходу на роботу 24.11.2020 року зазначив ті ж самі обставини, про не обізнаність у визначені вівторка, як вихідного дня, робочим, та відсутності таких даних у графіку.
       Жодного умислу здійснення прогулу 24.11.2020 року в нього не було, а не вихід на роботу пов`язаний із неналежним доведенням роботодавцем відомостей про визначення даного дня робочим.
       Крім того, графік роботи на 2020 рік був наданий йому для ознайомлення у січні 2020 року, і запам`ятати всі дати і позначення внесені в нього не є можливим, натомість відповідач здійснюючи керівництво та організацію роботи, не забезпечив розміщення графіку на 2020 рік у відділі, або іншому доступному місці як для нього, так і для інших робітників його зміни та відділу.        
       Його керівник відділу, переведений на графік роботи 1,5 години на місяць, а інші керівники інших відділів, здійснювали лише контрольні функції за їх роботою.
       Рішення відповідача про його звільнення дуже вплинуло на його моральний стан, так як він був єдиним годувальником у сім`ї, яка складається із дружини яка не працювала та неповнолітньої дитини. Іншого джерела доходу він крім заробітку на комбінаті не мав, відповідач змінив ні тільки його звичайний уклад життя, а і життя його родини, що вимусило його шукати джерела для доходу і забезпечення сім`ї.
       Крім того, він не відчуває своєї провини в тому, що з вини відповідача належним чином не доведено йому та іншим робітникам зміни відомості про необхідність виходу на роботу у вихідний день, яким є вівторок. А тому враховуючи завдані йому страждання незаконним рішенням, та що він вимушений доводити свою невинуватість у суді, витрачати час, позбавив його роботи та доходу, необхідність пошуку джерел для існування, все це вцілому завдало йому моральні страждання які він оцінив у розмірі 5000 гривень, та які він просить стягнути з відповідача.
       Також він просить стягнути з відповідача середній заробіток, за час вимушеного прогулу, за період з дати його звільнення і до дня поновлення на роботі, та 3000 гривень на відшкодування понесених ним витрат на отримання правничої допомоги.
       Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», «про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди» - задовольнено частково.
       Визнано наказ № 1084 від 10 грудня 2020 року Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» «про застосування дисциплінарного стягнення» - звільнення з комбінату ОСОБА_2 , 1972 року народження, таб. № НОМЕР_1 , інженера відділу контролю постачань, за скоєний прогул без поважних причин 24.11.2020, згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України, - незаконним та скасовано його.
       Поновлено ОСОБА_2 на роботі у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» з 10 грудня 2020 року на посаді інженера відділу контролю постачань.
       Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 11 грудня 2020 року, по дату винесення рішення суду – 09 вересня 2021 року, включно - у розмірі 45195 (сорок п`ять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 88 копійки, без утримання податків і платежів.
       Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
       Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок понесених витрат на правничу допомогу 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
       Допущено негайне виконання рішення щодо поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді інженера відділу контролю постачань у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
       Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за один місяць у сумі 5235 (п`ять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 05 копійок.
       В решті позовних вимог ОСОБА_2 — відмовлено.
       Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь держави — 3 632 (три тисячі шістсот тридцять дві) гривні 00 копійок, у відшкодування судових витрат.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, публічного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний комбінат” звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Вказує, що позивач знав свій графік роботи, а тому невихід його на роботу 24 листопада 2020 року свідчить про прогул, що підтверджено належними та допустимими доказами. Наполягали на тому, що прогул може бути самостійної підставою для звільнення. У зв`язку зі звільненням позивача на підприємстві була проведене перевірка, яка не виявила жодних порушень законодавства про працю. Моральної шкоди позивачу вони не завдавали, позивачем не було надано жодних доказів спричинення йому моральної шкоди. Вказували про порушення строку розгляду справи.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 14.09.2001 року прийнято на роботу у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на посаду інспектора відділення охорони відділу внутрішньої безпеки служби безпеки комбінату.
       01.07.2002 року переведений у відділ охорони інспектором відділу охорони.
       01.04.2003 року переведений інженером по вхідному контролю за металобрухтом відділу по контролю за транспортним режимом експертно-аналітичного управління.
       13.05.2006 року переведений в управлення економічної безпеки інженером відділу контролю забезпечення поставок.
       01.06.2010 року призначений інженером відділу контролю поставок.
       Наказом ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» № 1217 від 01.10.2019 року «про зміни в організації виробництва та праці структурних підрозділів», підписаним генеральним директором ОСОБА_5 , для працівників комбінату тимчасово, на період зупинки роботи основних агрегатів та обладнання, введено режим неповного робочого часу за графіком 7А з зайнятістю не більше 60% від балансу робочого часу з оплатою за фактично відпрацьований час, терміном з 01.12.2019 року (а.с. 34-35), з яким ознайомлений позивач особисто під розпис 07.10.2019 року (а.с. 38).
       Згідно до Наказу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за № 1367 від 27.11.2019 року «про введення графіків роботи з неповним робочим часом», підписаним генеральним директором ОСОБА_5 , введено з 01.12.2019 року в дію графіки роботи з неповним робочим часом згідно додатку, яким визначено що номер графіку 7А604 застосовується для працівників комбінату, які працюють в режимі неповного робочого часу з зайнятістю 60% від балансу робочого часу, за триденним робочим тижнем, в одну зміну (денну), тривалість зміни 7,71 години, вихідні (субота, неділя, понеділок, вівторок) (а.с. 36-37).        
       З даним наказом № 1367, позивач ознайомлений 02.12.2019 року (а.с. 37 – зворотна сторона).
       02.12.2019 року за Розпорядженням директору з безпеки ПАТ «Дніпровський меткомбінат» ОСОБА_6 «про зміну графіку та режиму роботи» за № 90 ,згідно з наказом по комбінату № 1217 від 01.10.2019 року та наказом № 1367 від 27.11.2019 року «Про введення графіків роботи з неповним робочим часом», змінено графік роботи № 7А (для працівників комбінату, що працюють за п`ятиденним робочим тижнем в одну зміну (денну), тривалість зміни 8 годин) на графік № 7А604 (для працівників комбінату, які працюють в режимі неповного робочого часу з зайнятістю 60% від балансу робочого часу, за триденним робочим тижнем, в одну зміну (денну), тривалістю зміни 7,71 години, вихідні (субота, неділя, понеділок, вівторок) наступним працівникам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 (а.с. 39).
       31.12.2019 року згідно до Розпорядження по службі безпеці «Про призначення відповідальних осіб за ведення табельного обліку» № 103 (а.с. 132-133), визначено що відповідальних за ведення табельного обліку визначається керівниками структурних підрозділів служби безпеки, а керівники структурних підрозділів служби безпеки здійснюють контроль за ведення первісного обліку робочого часу і дотримання графіків робочого часу робітниками, відповідальними за ведення табельного обліку згідно до додатку № 1.
       Так, відповідно до додатку до Розпорядження по службі безпеці від 31.12.2019 року № 103 (а.с. 133), щодо відділу контролю поставок визначено відповідальних за ведення табельного обліку начальника відділу ОСОБА_13 , та інженеру 2-ої категорії ООК ОСОБА_14 .
       Так, у грудні 2019 року Директором по персоналу ОСОБА_15 затверджено графік № 7А604 календар на 2020 рік для робітників комбінату, працюючих у режимі неповного робочого часу з зайнятістю 60% від балансу робочого часу, за триденним робочим тижням, в одну зміну (денну), вихідні дні (субота, неділя, понеділок, вівторок) (а.с. 40-41), з яким позивач ознайомлений 03.01.2020 року.
       Як вбачається графік на 2020 рік має дані щодо робочих днів денної зміни за означеннями «Д», днів відпочинку за означенням «О», та святкових днів за означенням «П». щодо відображення у графіку дати 24.11.2020 року, зазначено буквою «Д», як значення робочого дня денної зміни.
       Під графіком міститься розділ умовні позначення. Також відображено помісячно данні щодо часу робочої зміни, та данні про додаткові робочі дні.
       Так щодо додаткових днів, графік містить наступні відомості:
       Січень 2020 року – відсутні додаткові робочі дні.
       Лютий 2020 року – відсутні додаткові робочі дні.
       Березень 2020 року – зазначено додатковий робочий день 3 березня, час робочої зміни 7,8 годин.
       Квітень 2020 року - відсутні додаткові робочі дні.
       Травень 2020 року - відсутні додаткові робочі дні.
       Червень 2020 року - відсутні додаткові робочі дні.
       Липень 2020 року - відсутні додаткові робочі дні.
       Серпень 2020 року – відсутні додаткові робочі дні.
       Вересень 2020 року - 29 вересня додатковий робочий день, час робочої зміни 7,58 годин.
       Жовтень 2020 року – 30 жовтня додатковий робочий день, час робочої зміни 7,68 годин.
       Листопад 2020 року - відсутні додаткові робочі дні.
       Грудень 2020 року - відсутні додаткові робочі дні.
       Щодо виробничих завдань та виконаної роботи 24.11.2020 року відповідачем ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» долучено звіт про виконану роботу від 24.11.2020 року та внутрішні заявки на роботу (а.с. 210).
       Згідно до листа директора по безпеці ПАТ «Дніпровський меткомбінат» Сусідко І.Е. (а.с. 157-158), за фактом невиходу на роботу 24.11.2020 року повідомляється наступне:
       -- співробітники відділу об`єктового контролю 24.11.2020 року не вийшли на роботу, а саме провідний інженер ВКП ОСОБА_7 , інженер ВКП ОСОБА_9 ,, ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 ;
       -- факт порушення ними вимог «Правил внутрішнього трудового розпорядку» пов`язано із графіком роботи 7А604, яким передбачає працю в режимі неповного робочого часу із зайнятістю 60% від балансу робочого часу;
       -- в той же час, як зазначено у результатах перевірки, 24.11.2020 року визначено як повноцінний робочий день для вищезазначених співробітників;
       -- підтверджено що зі слів робітників ВКП 24.11.2020 року їм не було доведено про те, що 24.11.2020 року є додатковим робочим днем, що стало підставою для відсутності ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_16 , ОСОБА_11 ,, ОСОБА_2 на роботі більш трьох годин саме 24.11.2020 року, що розцінено як не поважна причина;
       -- прийнято висновки про порушення ними вимог п. 3.2. ПВТР, у відповідності з п. 7.2 ПВТР, і як наслідок для провідного інженера ОСОБА_7 – оголошення догани; а для інженерів ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 – звільнення з комбінату.
       Так, 30.11.2020 року Розпорядженням по службі безпеки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» № 84, за підписом начальника служби безпеки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» Мажарою Я.О. видано розпорядження про позбавлення за скоєний прогул без поважних причин провідного інженеру відділу контролю поставок ОСОБА_7 , таб. № 11502, інженерів ВКП ОСОБА_9 , таб. № 11509, ОСОБА_10 , таб. № 11512, ОСОБА_11 , таб. № 11513, ОСОБА_2 , таб. № 1151, - 100% виробничої премії за листопад 2020 року (а.с. 19).
       Позивач ОСОБА_2 ознайомлений з даним Розпорядженням за № 84 02.12.2020 року, що підтверджено його підписом про ознайомлення.
       В подальшому, 04.12.2020 року Розпорядженням по службі безпеки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» № 86, за підписом начальника служби безпеки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» Мажарою Я.О. видано розпорядження про скасування розпорядження від 30.11.2020 року за № 84 «про позбавлення премії», та зазначено про виплату провідному інженеру відділу контролю поставок ОСОБА_7 , таб. № 11502, інженерів ВКП ОСОБА_9 , таб. № 11509, ОСОБА_10 , таб. № 11512, ОСОБА_11 , таб. № 11513, ОСОБА_2 , таб. № 1151, - 100% виробничої премії за листопад 2020 року (а.с. 20). ознайомлення
       Про ознайомлення позивача 04.12.2020 року із даним розпорядженням свідчить його підпис на розпорядженні.
       02.12.2020 року ОСОБА_2 надав на ім`я директора по безпеці ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ОСОБА_17 пояснення, згідно до яких зазначив що лише 02.12.2020 року був повідомлений заступником директора по безпеці ОСОБА_18 про невихід 24.11.2020 року на роботу згідно затвердженого графіку № 7А604 на 2020 рік для робітників комбінату, працюючих в режимі неповного робочого часу із зайнятістю 60% від балансу робочого часу за триденною робочою неділею, в одну змін (денну), вихідні дні (субота, неділя, понеділок, вівторок), як додатковий робочий день (а.с.10).
       По зазначеному питання пояснив наступне:
       1) Згідно графіку 7А604 на 2020 рік в пункті «умовні значення» за листопад 2020 року 24.11.2020 року не зазначено як додатковий робочий день, хоча в попередніх місяцях (березень, вересень, жовтень) зазначені додаткові робочі дні;
       2) протягом 24.11.2020 року з ним ніхто з представників комбінату (ні безпосередній керівник, ні особа яка веде табелювання) не зв`язувався, не ставив до відома необхідність виходу на роботу, не з`ясовував причини його не виходу не роботу, дзвінків для з`ясування причини не виходу на роботу;
       3) протягом наступних, за 24.11.2020 року, днів до нього жодних питань не виникало щодо невиходу 24.11.2020 року на роботу, а питання поставлено перед ним вже після закриття табелю за листопад 2020 року.
       Згідно до Наказу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» від 10.12.2020 року за № 1084, за підписом керуючого санацією Сокол О.Ю. «про застосування дисциплінарного стягнення», зазначено, що відповідно до доповідної записки начальника служби безпеки ОСОБА_19 , інженер відділу контролю постачань ОСОБА_2 , таб. № 11515, був відсутній без поважних причин на робочому місці 24.11.2020 року, чим скоїв прогул (графік роботи 7А604, 24.11.2020 з 08.00 до 16.33 години), на підставі чого наказано звільнити з комбінату ОСОБА_2 , 1972 року народження, таб. № НОМЕР_1 , інженера відділу контролю постачань, за скоєний прогул без поважних причин 24.11.2020, згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 5).
       Згідно до Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2020 року у справі № 904/2104/19 (а.с. 106-113):
       - припинено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»;
       - припинено повноваження розпорядника ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», арбітражного керуючого ОСОБА_20 ;
       - введено процедуру санації боржника Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»;
       - затверджено план санації Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»;
       - призначено керуючим санацією Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» арбітражного керуючого Сокола О.Ю..
       Зазначені обставини трудової діяльності на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», позивача ОСОБА_2 в період з 14.09.2001 року по 10.12.2020 рік, що становить близько 19 років, підтверджено копією трудової книжки (а.с. 6-9).
       За час роботи на комбінаті ОСОБА_2 має позитивну характеристику, який показав себе як кваліфікований спеціаліст, доручену роботу виконує вчасно, дотримується дисципліни праці, вимог інструкцій з охорони праці, та інше. (а.с. 55).
       Станом на 01.12.2020 року ОСОБА_2 не був членом будь-якої профспілки як робітник комбінату, що підтверджено довідками (а.с. 56-58), що також підтверджено як позивачем так і стороною відповідача.
       Згідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (а.с. 92-99):
       П.1.3. – Трудова дисципліна забезпечується створенням адміністрацією комбінату необхідних організаційних та економічних умов для високопродуктивної праці, відповідального ставлення працівників до праці, їх сумлінного ставлення до виконання своїх трудових обов`язків, бережного ставлення до майна комбінату, а також заохочення за сумлінне ставлення до праці.
       П. 3.3. – працівники комбінату зобов`язані - Дотримуватися дисципліни праці – основи порядку на виробництві, вчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації, використовувати свій робочий час для продуктивної праці, не допусти дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні трудові обов`язки.
       П. 4.2. на адміністрацію комбінату покладається відповідальність – раціонально організовувати працю працівників з урахування їхньої спеціальності і кваліфікації, забезпечувати своєчасне, до початку дорученої роботи, ознайомлення з встановленими завданнями і контролювати використання працівниками робочого часу протягом зміни;
       П. 4.4. на адміністрацію комбінату покладається відповідальність – вчасно доводити до персоналу структурних підрозділів встановлені виробничі завдання, забезпечувати їх виконання з найменшими витратами трудових, матеріальних і фінансових ресурсів;
       П. 4.5. на адміністрацію комбінату покладається відповідальність – забезпечувати дотримання трудової і технологічної дисципліни, постійно здійснюючи організаторську, економічну і виховну роботу, спрямовану на її зміцнення; усунення втрат робочого часу, раціональне використання трудових ресурсів, формування стабільних трудових колективів, застосовувати встановлені заходи стягнення до порушників трудової дисципліни.
       П.п. 2 П. 5.1. – графіки робіт затверджуються начальником управління персоналом, узгоджуються з профспілковим комітетом комбінату і доводяться до відома працівників не пізніше, ніж за два місяці до введення їх у дію.
       П. 5.2. – адміністрація структурного підрозділу організує табельний облік фактичного часу перебування працівників на роботі, контроль за їх своєчасною явкою на роботу, перебування на робочих місцях та залишенням роботи.
       Явка на роботу і залишення роботи контролюється особами, відповідальними за облік робочого часу відповідно до вимог «Інструкції з обліку використання робочого часу і ведення табельного обліку ПАТ «Дніпровський меткомбінат».
       П. 7.1. – Порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тягне застосування заходів дисциплінарного стягнення, а також застосування інших заходів, передбачених чинним законодавством.
       П. 7.2. За порушення трудової дисципліни адміністрація застосовує наступні дисциплінарні стягнення:
       - догана;
       - звільнення;
       Звільнення як дисциплінарне стягнення може бути застосоване за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або діючими Правилами, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, за прогул (у тому числі, за відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причини, а також за появу на роботі в нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп`яніння, за розкрадення майна комбінату.
       Прогулом вважається неявка на роботу без поважної причини протягом усього робочого дня.
       П. 7.3. – Застосування заходів дисциплінарного впливу регламентується «Положенням про дисциплінарну відповідальність працівників ПАТ «Дніпровський меткомбінат», затвердженим наказом від 20.02.2008 року № 138.
       П. 7.4. – Відповідно до КЗпП України, дисциплінарні стягнення на комбінаті має право накладати генеральний директор, або особа якій делеговані права.
       П. 7.5. – До застосування стягнення, за вимогою, порушник трудової дисципліни повинен дати пояснення у письмовій формі. Відмовлення працівника дати пояснення не може бути перешкодою для накладання стягнення. Відмовлення повинно бути зафіксоване актом за підписами двох-трьох присутніх працівників.
       П. 7.8. Кожний випадок порушення трудової дисципліни та несумлінного виконання працівником трудових обов`язків та несумлінного виконання працівником трудових обов`язків в оперативному порядку розглядається на нарадах у начальника структурного підрозділу і змінно-зустрічних зборах в колективах цих підрозділів (про що здійснюється запис в протоколі наради та «Журналі змінно-зустрічних зборів»).        
       7.12. За порушення працівниками цих Правил, що негативно позначилося на виробничому процесі, до них можуть застосовуватися заходи з де преміювання відповідно до «Загального положення про оплату праці і преміювання працівників публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського».
       7.14. Незалежно від застосування заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової і технологічної дисципліни порушники позбавляються виробничої та інших видів премій відповідно до положень про преміювання.
       Згідно до Положення про порядок проведення змінно-зустрічних зборів в структурних підрозділах комбінату (а.с. 100), визначено:
       П. 5 – організація і проведення змінно-зустрічних зборів покладаються на керівника зміни (служби, ділянки, бригади) і профгрупорга.
       П. 6 – Змінно-зустрічні збори проводяться в спеціально обладнаному приміщенні. На збори зобов`язаний з`являтися весь персонал даної зміни (служб, ділянки, бригади).
       В «Журналі змінно-зустрічних зборів» обов`язково відображається кількість присутніх на них працівників.
       П. 9.3.4. Порядок проведення змінно-зустрічних зборів передбачає: інформацію керівника зміни (служби, ділянки), що включає інформацію про випадки порушення трудової дисципліни, громадського порядку на території комбінату.
       - Актом Головного управління держпраці у Дніпропетровській області № 16/4.4-517 від 26.02.2021 року складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у праці ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», зазначено про дотримання ПАТ «Дніпровським металургійним комбінатом» процедури звільнення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за скоєний прогул без поважної причини 24.11.2020) не встановлено (а.с. 151-156).
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для звільнення позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з чим наявні підстави для поновлення позивача на роботі та, відповідно, стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
       Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Відповідно до ст. 43 Конституції України, ст. 5-1 КЗпП держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення, сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується тим, що трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством.
       Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
       Згідно роз`яснень, викладених в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 “Про практику розгляду судами трудових спорів”, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пп. 3, 4, 7, 8 ст. 40 п.1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
       Згідно з п.24 вказаної Постанови, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу.
       Таким чином, визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки установлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.
       Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ЦПК України.
       Відповідно до приписів статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Частиною першою статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
       Згідно з положеннями частин першої та другої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
       До застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до частини першої статті 149 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
       Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
       Трудова дисципліна – це сукупність, правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок і встановлюють трудові права та обов`язки сторін трудового договору, а також заохочення за успіхи в роботі та відповідальність за умисне невиконання трудових обов`язків.
       Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
       Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
       Статтею 31 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
       Частина 1 статті 58 КЗпП України передбачає, що при змінних роботах працівники чергуються в змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку.
       Згідно з положеннями ст.69 КЗпП України, визначено, що на підприємствах, в установах, організаціях, зупинення роботи яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення, а також на вантажно-розвантажувальних роботах, пов`язаних з роботою транспорту, вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників згідно з графіком змінності, що затверджується власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації.
       Статтею 71 КЗпП України передбачено, що робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині другій цієї статті.
       Встановлено, що наказом ПАТ «ДМК» за № 1367 від 27 листопада 2019 року «про введення графіків роботи з неповним робочим часом» введено з 01 грудня 2019 року в дію графіки роботи з неповним робочим часом згідно додатку, яким визначено що графік 7А604, застосовується для працівників комбінату, які працюють в режимі неповного робочого часу з зайнятістю 60% від балансу робочого часу, за триденним робочим тижнем, в одну зміну (денну), тривалість зміни 7,71 години, вихідні (субота, неділя, понеділок, вівторок).
       Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що згідно до затвердженого Графіку № 7А604 календар на 2020 рік, як додаткові робочі дні із визначенням робочої зміни, для бухгалтерського обліку визначені лише 3 березня, 29 вересня, 30 жовтня 2020 року.
       24 листопада 2020 року є вівторком, який не входить до визначеного часу зайнятості по графіку № 7А604 на 2020 рік триденної робочої неділі (середа, четвер, п`ятниця) який стосується позивача, а входить до переліку вихідних днів за визначеним графіком, яким є в тому числі і вівторок.
       За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що 24 листопада 2020 року був неробочим днем для позивача. Тому відсутній факт прогулу в зазначений день, і, як наслідок, правові підстави для звільнення позивача за п.4 ст.40 КзпП України.
       Та як наслідок позовні вимоги в частині поновлення позивача на роботі у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» з 10 грудня 2020 року на посаді інженера відділу контролю постачань, є такими що також підлягають задоволенню, та узгоджуються із приписами ч. 1 ст. 235 КЗпП України.
       У зв`язку з вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що 24 листопада 2020 року у позивача був робочим днем, у який позивач не вийшов на роботу, через що був звільнений на підставі п.4 ст.40 КзпП України.
       Посилання відповідача на те, що згідно графіку роботи на 2020 рік № 7А604, 24 листопада для позивача був робочим днем, було предметом дослідження у суді першої інстанції, їм дано належну правову оцінку. Зазначені доводи спростовуються наведеними вище обставинами.
       Щодо акту Головного управління держпраці у Дніпропетровській області № 16/4.4-517 від 26.02.2021 року, який складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у праці ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (а.с. 154-159), зазначено про дотримання ПАТ «Дніпровським металургійним комбінатом» процедури звільнення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за скоєний прогул без поважної причини 24.11.2020) не встановлено, не має наперед доказового значення для суду.
       Так, в розумінні приписів п. 4 ст. 40 КЗпП України, саме суд а не ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, перевіряє наявність або відсутність поважності причини не виходу на роботу робітника, що має суттєве значення для встановлення наявності або відсутності підстав для застосування приписів п. 4 ст. 40 КЗпП України.
       Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд зазначає про наступне.
       Статтею 235 КЗпП України передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках: звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причини звільнення неправильними або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта).
       Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.
       Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (Порядок).
       Згідно з пунктом 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.
       Пунктом 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
       Згідно з пунктом 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
       Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно із графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
       Оскільки суд першої інстанції встановив наявність підстав для поновлення позивача на роботі, то наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сум, передбачених ч. 2 ст. 235 КЗпП України, так як при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
       Так, відповідно до довідки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» середньогодинна заробітна плата ОСОБА_2 становить 52,09 гривень; а середня заробітна плата становить 5 235,05 гривень.
       Та, при розрахунку середньої заробітної плати, за час вимушеного прогулу, здійснює розрахунок виходячи із доказів наданих сторонами, та враховує графік роботи на 2020 рік, який діяв на час звільнення позивача, та продовжує діяти за днями тижня – середа, четвер, п`ятниця на 2021 рік, розмір середньогодинної заробітної плати (т.1, а.с. 208), виходячи із наступного:
       День звільнення позивача 10.12.2020 рік є останнім робочим днем позивача, а тому нарахування середнього заробітку обчислюється з наступного дня після дня звільнення позивача, та становить:
       За грудень 2020 року – 8 робочих днів х тривалістю 7,45 годин х 52,09 гривень за одну годину = 3104,56 гривень;
       За січень 2021 року – 11 робочих днів х 7,16 годин х 52,09 гривень = 4102,61 гривень;
       За лютий 2021 року – 12 робочих днів х 8,00 годин х 52,09 гривень = 5000,64 гривень;
       За березень 2021 року 13 робочих днів х 7,75 годин х 52,09 гривень = 5248,07 гривень;
       За квітень 2021 року 14 робочих днів х 7,16 годин х 52,09 гривень = 5221,50 гривень;
       За травень 2021 року 12 робочих днів х 7,63 х 52,09 гривень = 4769,36 гривень;
       За червень 2021 року 13 робочих днів х 8,00 годин х 52,09 гривень = 5417,36 гривень;
       За липень 2021 року 14 робочих днів х 7,36 годин х 52,09 гривень = 5367,35 гривень;
       За серпень 2021 року 12 робочих днів х 8,00 годин х 52,09 гривень = 5000,64 гривень;
       За вересень 2021 року (включаючи день ухвалення рішення) 5 робочих днів х 8,00 годин х 52,09 гривень = 1963,79 гривень.
       Загальна сума середнього заробітку становить за період з 11 грудня 2020 року, по дату винесення рішення суду першої інстанції – 09 вересня 2021 року, включно - у розмірі 45195,88 гривень, без утримання податків і платежів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
       Колегією суддів перевірено розрахунок суми середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Він є правильним, зроблений з урахуванням довідок, наданих сторонами у справі на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
       Крім того, враховуючи приписи КЗпП вимоги про поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді інженеру відділу контролю постачань у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за один місяць у сумі 5235,05 гривень, що підлягає негайному виконанню.
       Також правильним є висновок суду першої інстанції першої інстанції про наявність правових підстав відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди, оскільки при його звільненні підприємством порушено норми трудового законодавства, в той час, як підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
       За наведених обставин доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди не можуть бути підставою для скасування рішення суду.
       Доводи щодо порушення судом першої інстанції процесуальних норм права не впливають на правильність рішення суду першої інстанції. 
       Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
       Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
       На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарги не містять доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.
       Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний комбінат” — залишити без задоволення.
       Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року — залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: