Ухвала
 
20грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 463/10305/19
провадження № 61-20212ск21  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту та відшкодування збитків,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт продажу працівниками магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» акумуляторної батареї BST-37 для мобільного телефону «Sony Ericsson 810», зобов`язати власника магазину відшкодувати збитки у розмірі вартості акумуляторної батареї BST-37 для мобільного телефону марки «Sony Ericsson 810» та сплатити компенсацію за відмову споживачу в реалізації його прав у десятикратному розмірі вартості продукції, виходячи з цін, що діяли на час придбання продукції.
Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що 07 вересня 2019 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на « Радіоринку » за адресою: АДРЕСА_1 , він купив акумуляторну батарею BST-37 для мобільного телефону марки «Sony Ericsson 810» за ціною 80 грн, однак під час купівлі акумуляторної батареї продавець ОСОБА_3 відмовилася надавати чек. Після зарядки акумуляторна батарея тримала заряд не більше однієї доби, що свідчить про неналежну якість товару, тому 18 вересня 2019 року він звернувся у магазин для заміни акумуляторної батареї на іншу, але продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відмовилася як здійснити обмін товару, так і повернути кошти за придбаний ним товар.
Також, на його вимогу продавцем не було надано «Книгу скарг та пропозицій», інформацію про власника та дозвіл на здійснення торгівлі, у зв`язку з чим 24 вересня 2019 року позивачем було викликано працівників поліції на місце здійснення підприємницької діяльності магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які повідомили, що справу буде передано до відділу економічних злочинів. Крім цього, позивачем було подано відповідну заяву з приводу порушення його прав у поліцію, однак йому скеровано лист з роз`ясненням, що спірна ситуація носить цивільно-правовий характер.
Просить врахувати, що працівник магазину, всупереч законодавству, не лише не здійснив обмін неякісного товару на якісний, а ввів його в оману, повідомивши неправдиву інформацію щодо положень законодавства, переконував, що цей товар не підлягає обміну і що відсутній чек, хоча при купівлі-продажу позивачу його не надали. Вважає, що представник магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» грубо порушила його права, як споживача.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
07 грудня 2021 року ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена 
в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету спору, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту та відшкодування збитків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                            Є. В. Краснощоков 
 
      І. О. Дундар
 
       В. І. Крат