ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
02 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/17619/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року (суддя Златін С.В.) у справі №160/17619/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНД АВТО СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень від 18.05.2021 року №№ 0068731809, 0068931809
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові накладні № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року складені помилково, а саме: господарські операції не відбувались, первинні документи відсутні, позивачем вчинені дії щодо подання розрахунків про коригування кількісних та вартісних показників до вказаних вище податкових накладних, а  тому податкові зобов`язання у позивача на вказану суму не виникли. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Так оскільки позивач зареєстрував податкові накладні № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року у ЄРПН, то останній повинен був їх відобразити у складі податкових зобов`язань з ПДВ, чого позивачем зроблено не було. Також позивач порушив порядок заповнення податкової декларації з ПДВ, а саме: завищив суму податкового кредиту на 11481 грн. та завищив суму від`ємного значення на 1992 грн.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, та відзиву, колегія суддів приходить до висновку скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності податкових зобов`язань з ПДВ ТОВ “Ленд Авто Сервіс” за лютий та квітень 2021 року, за наслідками якої складено Акт від 19.04.2021 року № 6900/04-36-18-09/43267313.
У висновках акту перевірки від 19.04.2021 року № 6900/04-36-18-09/43267313 вказано, що позивачем занижено позитивне значення рівниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 27405 грн. та завищено суму від`ємного значення на 1992 грн. 
Висновки акту перевірки від 19.04.2021 року № 6900/04-36-18-09/43267313 обґрунтовані наступним: оскільки позивач зареєстрував податкові накладні № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року у ЄРПН, то останній повинен був їх відобразити у складі податкових зобов`язань з ПДВ, чого позивачем зроблено не було. Також позивач порушив порядок заповнення податкової декларації з ПДВ, а саме: завищив суму податкового кредиту на 11 481 грн. і завищив суму від`ємного значення на 1992 грн. 
На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення – рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.05.2021 року №№ 0068731809 (27405 грн. – податкове зобов`язання та 6851,25 грн. – штрафні (фінансові) санкції), 0068931809 (сума 1992 грн.).
Не погоджуючись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно,  неправомірності спірних рішень відповідача. Суд зазначив, що оскільки позивачем податкові накладні складені без первинних документів, тобто складено помилково, то, на думку суду, податкові зобов`язання не виникають у платника ПДВ.  Крім того, податковим органом  під час здійснення камеральної перевірки не враховано уточнюючий розрахунок податкового зобов`язання з ПДВ у лютому 2020 році за звітний період, що уточняється грудень 2019 року, в якому відображено суму від`ємного значення 11 481 грн. та позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту – 2382 грн. Стосовно податкового кредиту в сумі 1992 грн., то ця сума відображена в уточненому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 02.04.2021 року № 9071161252 в графі 19, графі 20 та складається із суми податкового кредиту 1111 грн. та 881 грн., всього 1992 грн.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи справу доходить наступних висновків.
Відповідно до п. 201.10 ПК України для покупця товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) платником податку, який здійснює операції з постачання таких товарів/послуг.
Згідно з п. 44.1 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 п. 44.1 ПКУ.
Відповідно до п. 6 розд. ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженогонаказом Мінфіну від 28.01.2016 р. №21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Враховуючи наведене, якщо платником податку помилково складена податкова накладна, то така податкова накладна не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, який може бути виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, але до податкової звітності також не включається.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивачем були складені податкові накладні № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року та зареєстровано у ЄРПН.
Судом також встановлено, що позивачем складено на направлено до ЄРПН податкові розрахунки коригування кількісних та якісних показників № 50 від 27.02.2021 року, № 49 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року до податкових накладних № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року.
Вказані податкові розрахунки коригування кількісних та якісних показників № 50 від 27.02.2021 року, № 49 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року направлено до ЄРПН, однак їх реєстрація зупинена
У матеріалах справи містяться пояснення директора позивача стосовно того, що податкові накладні № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року складено помилкового; первинні документи щодо постачання товарів/послуг та підтвердження здійснення операцій відсутні.
Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції, що доводи відповідача про те, що позивач повинен відобразити у податковій декларації податкові зобов`язання згідно виписних помилково податкових накладних № 47,48 від 27.02.2021 року та № 1 від 01.02.2021 року, на які відсутні первинні документи, є помилковими.
Також встановлено, що відповідачем під час здійснення камеральної перевірки не враховано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2021 року, в якій відображено в графі 16 від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду і сумі 11 481 грн., а також від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту зазначене у графі 19 в сумі 1111 грн. цієї податкової декларації.
Відповідач під час здійснення камеральної перевірки не враховано уточнюючий розрахунок податкового зобов`язання з ПДВ у лютому 2020 році за звітний період, що уточняється грудень 2019 року, в якому відображено суму від`ємного значення 11 481 грн. та позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту – 2382 грн.
Стосовно  податкового кредиту в сумі 1992 грн., то ця сума відображена в уточненому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 02.04.2021 року № 9071161252 в графі 19, графі 20 та складається із суми податкового кредиту 1111 грн. та 881 грн., всього 1992 грн.
Такі висновки суду першої інстанції не спростовано відповідачем під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,   підстави для скасування судового рішення відсутні.  
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі №160/17619/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 08 лютого 2022 року.    
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак