ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/56/22 Справа № 711/6684/21 Категорія: ст.124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Михальченко Ю. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року                                                                                                  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Карпенка Д.В., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Гончаренка А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
                             проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП, 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.,

в с т а н о в и в :

       Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 11 жовтня 2021 року о 18 год. 20 хв. в м. Черкаси, керував автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Чайковського, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Пастерівська, не надав переваги в русі автомобілю «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, після чого автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився по вул. Чайковського на перехресті з вул. Пастерівська для надання переваги в русі автомобілю «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України. 
       Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
При цьому, суд першої інстанції крім іншого вказав і на необхідність направлення до УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції копій матеріалів справи для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення також і відносно іншого водія ДТП - ОСОБА_2 .
        Не погоджуючись з постановою місцевого суду потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 року, просить змінити постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 року виключивши із неї останній абзац мотивувальної частини та резолютивної частини щодо необхідності направлення копій матеріалів справи до Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого водія дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.10.2021 на перехресті вул. Пастерівська вул. Чайковського у м. Черкаси, а саме: щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 07.07.2011.
Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи, а копію постанови фактично отримав лише 22.12.2021 року. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
По суті апеляційних вимог вказує, що не оспорюючи законність постанови суду в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , вважає її незаконною в частині направлення матеріалів справи для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , оскільки таке рішення обґрунтовано лише наявністю в матеріалах висновку експертного дослідження № 01-11/21 від 12.11.2021 року виготовленого судовим експертом Шмиголем О.Г. за зверненням ОСОБА_1 і висновки цього дослідження є вкрай суперечливими в частині наявності взаємної вини апелянта у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а сам висновок не являється доказом в розумінні адміністративного законодавства, оскільки судовий експерт залучений до проведення експертного дослідження у не процесуальний спосіб.
ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 року залишити без змін.
Однією з причин відмови в розгляді даної адміністративної справи в апеляційному провадженні, ОСОБА_1 зазначив пропуск апелянтом строку подання апеляційної скарги та відсутність в матеріалах справи доведення поважності пропуску процесуального строку та клопотання про поновлення пропущеного строку.
Також ОСОБА_1 вказав, що наявність його вини в спричиненні ДТП, яка мала місце 11.10.2021 року, підтверджується рядом доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 11.10.2021 року, схемою ДТП від 11.10.2021 року, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, фото та відеоматеріалами. В той же час, опрацювання даних доказів в межах судового провадження, призвело до виникнення припущення про те, що дії ОСОБА_2 , також, перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із спричиненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, твердження апелянта, щодо прийняття рішення про передачу матеріалів адміністративної справи до органів поліції лише на основі висновку експертного дослідження № 01-11/21 від 12 листопада 2021 року, складеного судовим експертом Шмигалем О.Г., являється помилковим, адже дане рішення було прийнято суддею І інстанції на основі повного вивчення всіх наявних матеріалів адміністративної справи.
Вважає, що саме складання протоколу про адміністративне правопорушення не являє собою остаточне визнання особи винною в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди. Подальші матеріали адміністративної справи, складені відносно ОСОБА_2 , передадуться до суду, де останній матиме можливість, в повному обсязі, скористатися своїми процесуальними правами та довести свою невинуватість в межах судового провадження.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, а також заперечень на апеляційну скаргу, вважаю наступне.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 . Враховуючи, що копію цього рішення ОСОБА_2 отримав 22.12.2021 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
       Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
       Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. 
       Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП. В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону належним чином, та в повному обсязі.
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що він визнає винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та погоджується з оскаржуваною ОСОБА_2 постановою суду першої інстанції.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, та допустимість зібраних доказів по справі не вбачається, дані докази є узгодженими та взаємопов`язаними між собою.
       Відповідно до п.16.12. ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху
       На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Чайковського, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Пастерівська, не надав переваги в русі автомобілю «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, після чого автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився по вул.Чайковського на перехресті з вул. Пастерівська для надання переваги в русі автомобілю «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 . 
Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_2 про виключення з оскаржуваної постанови останнього абзацу мотивувальної частини та резолютивної частини щодо необхідності направлення копій матеріалів справи до Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого водія дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.10.2021 на перехресті вул. Пастерівська вул. Чайковського у м. Черкаси, а саме щодо нього - ОСОБА_2 , то дані вимоги є безпідставними, і не можуть бути підставою для зміни оскаржуваної постанови, оскільки вищевказана рекомендація суду першої інстанції не стосується вирішення справи по суті відносно ОСОБА_2 .
       Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не можуть слугувати для зміни постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.11.2021 р.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2021 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення. 
Постанову Придніпровського районного суду Черкаської області від 15 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя М.О. Ятченко