Справа № 362/3367/21	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Сухарева О.В.	
Провадження №  33/824/5696/2021	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
28 грудня 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимка А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О. на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2021 року , якою 
 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови судді, 17 червня 2021 року о 23 годині 20 хвилин в смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області, вул. Ярова, 60 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager 0572 та в медичному закладі БЦМЛ №4 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1              ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою судді, захисник Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в порушення п.5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», відеозапис з нагрудного відеореєстратора не є безперервним, що фактично вказує на неналежність та недопустимість цього доказу.
 
Також апелянт вказує, що у відповідності до вимог Закону у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, однак зазначені у протоколі щодо ОСОБА_1 свідки відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні на місці зупинки виключно у момент відмови апелянта на камеру від проходження огляду, у полі зору наявного у суді відеозапису не потрапляли та до суду не викликались, що остаточно унеможливлює встановити дійсні обставини справи. До того ж апелянтом зазначено, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, оскільки зазначені на заздалегідь виготовленому бланку пояснень.     
 
Крім того, захисник зазначає, що після складання усіх матеріалів справи працівники поліції відпустили ОСОБА_1 , який сів у автомобіль та поїхав далі.
 
Апелянт також вказує, на упередженість дій співробітників поліції, якими не було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та які фактично умовили шляхом погроз відмовитися ОСОБА_1 від проходження огляду, не роз`яснивши йому наслідки відмови від проходження огляду. 
            
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шимка А.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
 
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №511097від 17 червня 2021 року (а.с.1), в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що «випив пиво міцне»; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при складанні адміністративного протоколу №511097від 17 червня 2021 року та в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager 0572 та в Білоцерківській міській лікарні №4 (а.с.2); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 17 червня 2021 року (а.с.3), розписці ОСОБА_3 про те, що він зобов`язується доставити автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1  до смт. Гребінки, вул. Шевченка, 38 (а.с.4); відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.6).
 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в Білоцерківській міській лікарні №4, а також повідомив працівнику поліції, що вживав пиво. 
 
При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1  була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. 
 
Доводи захисника про те, що відеозапис фіксувався не від початку та до самого кінця, не можуть бути взяті до уваги апеляційного суду оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі на відеозаписі чітко зафіксовано, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Натомість, будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та апеляційному суду не надано. 
 
Викладення пояснень свідків на друкованих бланках не може бути підставою для визнання вказаних пояснень неналежними доказами, так як законодавчо питання форми пояснення свідків не врегульовано, а крім того, фактичні дані, що містяться в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема з даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо             ОСОБА_1 та фактичними даними, зафіксованими на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.
 
Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції твердження апелянта про те, що після складання усіх матеріалів справи працівники поліції відпустили ОСОБА_1 , який сів у автомобіль та поїхав далі, оскільки згідно наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_3 , він зобов`язується доставити автомобіль ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: смт. Гребінки, вул. Шевченка, 38 та не допустити водія до керування до повного його витверезіння (а.с.4). 
 
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, а також в протоколі про адміністративне правопорушення.        
 
Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, складений щодо ОСОБА_1 , повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП    
 
         Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо упередженості дій працівників поліції щодо ОСОБА_1 , оскільки вони нічим не підтверджені. Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з місцевим судом, який розцінив пояснення      ОСОБА_1 та його захисника про те, що відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння його змусили працівники поліції, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
 
З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника           Шимка А.О. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.
 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. 
 
З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2021 року про притягнення           ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О. - залишити без задоволення. 
Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від                                  23 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                         А.М. Дрига