ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/15584/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., 

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"
представник позивача - Лисий М.С.,
відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Борком", ОСОБА_1 , 
представники відповідачів в судове засідання не з`явилися,
треті особи - арбітражний керуючий Горбач Ігор Сергійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна,
представник Іванової Л.М. - Олексієнко З.О.,
представник арбітражного керуючого в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" за вх. № 8857/2021
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021
у складі колегії суддів: Гарник Л.Л., (головуюча) Кортуна О.М., Михальської Ю.Б.
та на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021
у складі судді Омельченка Л.В.
за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борком", ОСОБА_1 
за участю третіх осіб: арбітражного керуючого Горбач Ігоря Сергійовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванової Лідії Миколаївни
про визнання недійсним договору купівлі-продажу
в межах справи № 910/15584/16 
за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Борком"
про визнання банкрутом,

На розгляд Суду постало питання застосування наслідків пропуску строку позовної давності до позовних вимог про застосування наслідків недійсності правочину. 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи 
1.          Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Роменської міської ради Сумської області 30.05.2008 на підставі рішення №139 від 26.05.2008, зареєстрованого Державним комунальним підприємством "Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації" за номером 956682, Товариства з обмеженою відповідальністю "Борком" (далі - ТОВ "Борком") на праві приватної власності належало нерухоме майно - комплекс будівель загального площею 14 044 кв. м, зокрема, у складі виробничо-допоміжного блоку Щ, Щ1 202,6 кв. м, що розташований в Сумській області, АДРЕСА_2.
2.          31.05.2008 Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк" (далі - ПАТ "Укргазбанк") та ТОВ "Борком" уклали договір іпотеки без оформлення заставної (Далі - Договір іпотеки), відповідно до умов якого ТОВ "Борком" як майновий поручитель Відкритого акціонерного товариства "СПК Меридіан" (далі - ВАТ "СПК "Меридіан") за кредитним договором № 8-V від 29.04.2008 передав в іпотеку вищезазначений комплекс будівель (пункт 2.1) без будь-яких виключень.
3. 31.05.2008 приватним нотаріусом Вербовським В.М. на підставі зазначеного Договору іпотеки за реєстраційним номером 7301644 в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження "заборона на нерухоме майно" відповідно до об`єктів, зазначених в пункті 2.1 Договору іпотеки.
4. 04.06.2008 та 07.05.2009 укладені додаткові договори про внесення змін та доповнень до пунктів 1.1, 2.1, 2.2 Договору іпотеки.
5. 08.05.2009 приватним нотаріусом Вербовським В.М. на підставі Договору про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки від 31.05.2008 за реєстраційним номером 7301681 в Державному реєстрі іпотек зареєстроване обтяження "іпотека" відповідно до об`єктів, зазначених пункті 2.1. Договору іпотеки.
6.          Після укладення 31.05.2008 Договору іпотеки ТОВ "Борком" звернувся до Виконкому Роменської міської ради Сумської області з клопотанням про поділ переданого в іпотеку нерухомого майна, розташованого за адресою: Сумська область, АДРЕСА_2, яке складається із комплексу будівель загальною площею 14 044 кв. м.
7.          Відповідно до довідки Державного комунального підприємства "Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 19.12.2008 № 2720 до цілісного майнового комплексу за адресою: Сумська область, АДРЕСА_2, зареєстрованого за ТОВ "Борком" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Роменської міської ради 30.05.2008, входять, у тому числі, окремо розташовані будівлі виробничо-допоміжного блоку літ. Щ, Щ1.
8.          25.12.2008 рішенням Виконкому Роменської міської ради Сумської області "Про присвоєння окремих адрес" № 373 надано окремі адреси новоствореним майновим комплексам, зокрема - майновому комплексу, до складу якого входять наступні будівлі: виробничо-допоміжний блок, Щ, Щ1, якому надана поштова адреса: Сумська область, АДРЕСА_2-Ж.
9. Вказаним рішенням доручено Роменському МБТІ провести заміну правовстановлюючих документів та видати свідоцтва на право власності на кожен новоутворений майновий комплекс.
10.    29.12.2008, на підставі зазначеного вище рішення, ТОВ "Борком" отримав свідоцтва про право власності на об`єкти, зокрема, нежитлову будівлю у вигляді виробничо-допоміжного блоку Щ, Щ1, загальною площею 202,6 кв. м, за адресою: Сумська область, АДРЕСА_2-Ж. Загальна площа новоутворених майнових комплексів за адресами: АДРЕСА_2-Д, 87-Е, 87-Ж склала 8 304,5 кв. м.
11.          19.06.2009 укладено Договір, відповідно до умов якого ТОВ "Борком" передав у власність ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) майно, яке відповідно до пункту 1.2 цього договору належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.12.2008 Виконавчим комітетом Роменської міської ради на підставі рішення від 25.12.2008 № 373, зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації" 31.12.2008 за реєстраційним номером 25989299. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. 19.06.2009 (реєстр. № 1817).
12.          01.07.2009 на підставі вказаного Договору прийнято рішення № 25989299 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
13.          29.10.2009 рішенням Виконкому Роменської міської ради Сумської області "Про оформлення права власності на нерухоме майно в м. Ромни" № 272 зазначено змінити правовстановлюючі документи ТОВ "Борком" на нерухоме майно загальною площею 5 739,5 кв. м по АДРЕСА_2 , згідно з рішенням виконкому Роменської міської ради Сумської області від 25.12.2008 № 373 про надання окремої адреси.
14.          02.11.2009, на підставі цього рішення, ТОВ "Борком" отримало свідоцтво про право власності на комплекс загальною площею 5 739,5 кв. м, який складається із будівлі контрольної вагової В 28,8 кв. м; будівлі складу для шкірсировини, стайні Д. Д1 148,6 кв. м; прибудови д, 6,5 кв. м; холодильних приміщень забійного цеху Є1, є3, п/д 72, 45 кв. м; будівлі холодильника, птахозабійного цеху, компресорної станції, бочкотарного цеху Р, Р1, Р2, Р3, Р4 площею 1655,4 кв. м; будівлі холодильника Є, 882,5 кв. м; воріт, бризкального басейну Т; санітарно-побутового корпусу, А-2, 432,6 кв. м; ковальсько-слюсарської майстерні Ж, 80,2 кв. м; бази передзабійного утримання Ц, Ц1, Ц2, Ц3, 335,8 кв. м; бази для перетримки ВРХ, Я1 площею 202,6 кв. м; очисних споруд (нова) Ф-Ф3, 905,2 кв. м; трансформаторної підстанції С,С1, 90,3 кв. м; котельні газової (нова), Г-2, 493,7 кв. м; гаражів Ш2, Ш3, 35,2 кв. м; жироловки, пісколовки Ю, 33,5 кв. м; газорозподільного пункту С2 28,5 кв. м; магазину № 2, Б, 29,1 кв. м; прибудова п2, 12,6 кв. м; водозабору технічної води Б6; підсобної Н, 19,1 кв. м; побутового приміщення мясожирового цеху Е2 246,8 кв. м, що розташований в Сумській області, АДРЕСА_2.
15.          21.02.2011 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 37/25 стягнуто з ВАТ "СПК Меридіан" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 16 000 000 грн простроченої заборгованості за кредитом; 210 410,96 грн заборгованості за процентами за період з 01.11.2010 по 16.11.2010; 6 955 696,73 грн простроченої заборгованості за процентами; 1 538 410,96 грн заборгованості зі сплати неустойки (пені) за несвоєчасне повернення кредиту; 880 022,38 грн заборгованості зі сплати неустойки (пені) за несвоєчасну сплату процентів; 19    322,45 грн витрат на оплату державного мита; 236 грн витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу; стягнуто з ТОВ "Борком" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 617 755,37 грн штрафу за неналежне виконання умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки; 6 177,55 грн витрат на оплату державного мита; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8-V від 29.04.2008 звернено стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) - комплекс будівель загальною площею 14 044 кв. м, розташований в Сумській області АДРЕСА_2, що належить ТОВ "Борком" на праві власності.
16.          07.11.2011 на виконання цього рішення Господарським судом міста Києва видано наказ, який пред`явлений до примусового виконання до органу державної виконавчої служби та постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 30.12.2011 відкрито виконавче провадження ВП №    30551414.
17.          03.10.2016 ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 910/15584/16 за заявою ПАТ "Укргазбанк" про банкрутство ТОВ "Борком", визнано грошові вимоги ПАТ "Укргазбанк" до боржника у розмірі 5 729 845,59 грн, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Горбача Ігоря Сергійовича.
18.          19.12.2016 ухвалою попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Борком" на загальну суму 30 586 791,71 грн. 
19.          06.02.2017 постановою Господарського суду міста Києва ТОВ "Борком" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Горбача І.С.
20.          12.06.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено заяву ПАТ "Укргазбанк" з грошовими вимогами до боржника на суму 520 907,25 грн.
21.          19.09.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено заяву арбітражного керуючого Горбача І.С., припинено його повноваження як ліквідатора банкрута та призначено ліквідатором         ТОВ "Борком" арбітражного керуючого Закорка    В.В.

Подання позову
22.          05.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ПАТ "Укргазбанк" до ТОВ "Борком", ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.06.2009 нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , що складається з допоміжного блоку (літ. Щ. Щ-1) площею 202,6 кв. м, укладеного між боржником та фізичною особою ОСОБА_1 , зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. в реєстрі №    1817 та про застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення вказаного майна у власність боржника. 
23.          Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "Борком" без відома іпотекодержателя здійснив незаконні зміни предмета іпотеки з метою унеможливлення в подальшому погашення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно. При укладенні спірного договору купівлі-продажу без згоди іпотекодержателя були порушені вимоги частини третьої статті 9 , статті 10 Закону України "Про іпотеку", частини другої  статті 586 Цивільного кодексу України, підпункти 3.3.3, 3.3.5, 3.37, 3.10, 3.4.3, Договору іпотеки.
24.          ПАТ "Укргазбанк" також просив поновити строк для звернення з вимогою про визнання недійсним Договору та посилався на те, що про укладення договору купівлі-продажу від 19.06.2009 між ТОВ "Борком" та ОСОБА_1 йому стало відомо лише в травні 2017 року після надходження до Господарського суду міста Києва відповіді Комунального підприємства "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації" від 17.05.2017 № 81 на клопотання ліквідатора боржника про надання відомостей щодо реєстрації нерухомого майна ТОВ "Борком". Таким чином, позивач стверджує про пропуск строку позовної давності з поважних причин, оскільки не знав та не міг знати про укладений правочин. 
25.          10.04.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва позов ПАТ "Укргазбанк" прийнято до розгляду в межах справи № 910/15584/16 про банкрутство ТОВ "Борком".
26.          24.05.2018 ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому також просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити в позові повністю. 

Розгляд справи судами
27.          Справа розглядалася судами неодноразово.
28.          10.09.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва заяву ПАТ "Укргазбанк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу було задоволено, визнано недійсним спірний договір купівлі-продажу від 19.06.2009, укладений між ТОВ "Борком" та ОСОБА_1 та застосовано наслідки недійсності правочину шляхом повернення зазначеного майна у власність ТОВ "Борком", вирішено стягнути солідарно з відповідачів витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762 грн. Видано накази.
29.          19.02.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванової Л.М. та ОСОБА_1 було задоволено. Скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 у справі № 910/15584/16 повністю. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, здійснено розподіл судових витрат. 
30.          10.07.2019 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 скасовано, справу № 910/15584/16 у скасованій частині направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
31.          23.10.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванової Л.М. та ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 у справі № 910/15584/16 залишено без змін, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.
32.          10.12.2019 постановою Верховного Суду касаційні скарги приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванової Л.М. та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 у справі №    910/15584/16 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Укргазбанк" в частині вимог про визнання недійсним договору від 19.06.2009, укладеного між ТОВ "Борком" та фізичною особою ОСОБА_1 , заяву ПАТ "Укргазбанк" в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення нежитлової будівлі у власність ТОВ "Борком" у справі №    910/15584/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
33.          Щодо прав іпотекодержателя на предмет іпотеки постанова Верховного Суду мотивована тим, що незалежно від того чи були внесені зміни до договору іпотеки у зв`язку перебудуванням, добудовою тощо предмета іпотеки, чи ні, іпотека поширюється й на таку реконструкцію.
34.          Суд дійшов висновку, що право кредитора як іпотекодержателя на майновий комплекс боржника, переданого ним в іпотеку кредитору за договором від 31.05.2008, охоплює і право на майно, що є частиною предмета іпотеки, яка виділилась з предмета іпотеки внаслідок його поділу на частки в окремий майновий комплекс з оформленням на нього окремого свідоцтва про право власності. А тому встановлені судами зміни, що відбулись та вчинилися стосовно майнового комплексу боржника, переданого ним в іпотеку кредитору за договором від 31.05.2008, не змінюють обсягу прав кредитора як іпотекодержателя щодо всіх новостворених майнових комплексів як складових предмета іпотеки. 
35.          Щодо способу захисту порушеного права за нікчемним правочином Суд вказав, що  за змістом частини третьої статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 215 Цивільного кодексу України укладення угод з відчуження майна (частини майна), переданого в іпотеку, без згоди іпотекодержателя зумовлює їх нікчемність та не створює інших юридичних наслідків, крім пов`язаних з їх нікчемністю та погодився із висновками судів в оскаржуваних рішеннях про нікчемність заперечуваного кредитором Договору та відхилив протилежні аргументи скаржника.
36.          Водночас Суд не погодився із рішеннями судів попередніх інстанцій про визнання Договору недійсним з підстав його нікчемності з огляду на те, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. Суди попередніх інстанцій задовольнивши вимогу кредитора в частині визнання недійсним Договору як нікчемного правочину всупереч нормам частини другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України та частини другої статті 215 Цивільного кодексу України, дійшли неправильних висновків щодо належного способу захисту порушеного права кредитора у спірних правовідносинах за вимогами про визнання Договору недійсним.
37.          Щодо наслідків недійсності правочину Верховний Суд погодився із висновками судів в оскаржуваних рішеннях про обґрунтованість вимог кредитора в поданій ним заяві про застосування наслідків недійсності Договору шляхом повернення майна у власність боржника через порушення прав позивача/кредитора як іпотекодержателя майна, що без його згоди вибуло з власності боржника за нікчемною угодою; та як наслідок порушення прав позивача як кредитора боржника у цій справі про банкрутство, вимоги якого забезпечені, у тому числі спірним майном, за рахунок якого має здійснюватися задоволення вимог у цій справі (частина 4 статті 42 Закону про банкрутство).
38.          Щодо перебігу позовної давності за нікчемним правочином, враховуючи висновки про нікчемність заперечуваного кредитором Договору (пункт 8.5 постанови Верховного Суду), Суд визнав помилковим застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин положень частини першої статті 261 Цивільного кодексу України з висновком судів про початок перебігу цього строку з дня, коли кредитор у даному випадку довідався про порушене право у спірних правовідносинах через укладення заперечуваного Договору та вибуття частини предмету іпотеки за цією угодою.
39.          У зв`язку з викладеним та враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо укладення Договору 19.06.2009 та прийняття 01.07.2009 на підставі Договору рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на майно (пункт 4.5), Суд дійшов висновку, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора про застосування наслідків недійсності Договору як нікчемного правочину у вигляді повернення майна у власність боржника розпочався у 2009 році. (п. 8.13) А тому, враховуючи встановлену нормами статті 257 Цивільного кодексу України загальну позовну давність тривалістю у три роки та факт звернення кредитора із вимогами про застосування наслідків недійсності Договору у вигляді повернення майна у власність боржника 05.04.2018 (пункт 1.3), тобто поза межами вказаного трирічного строку, Суд дійшов висновку про сплив позовної давності на момент звернення кредитора за захистом порушеного права на майно у спірних правовідносинах. 
40.          Суд дійшов висновку, що суди, визнавши обґрунтованими вимоги кредитора в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - Договору шляхом повернення майна у власність боржника, та встановивши факт заявлення ОСОБА_1 про сплив позовної давності, не виконали покладеного на суд обов`язку в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на статтю 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки спливу позовної давності у спірних правовідносинах (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
41.          24.02.2021 рішенням Господарського суду міста Києва у задоволенні позовних вимог ПАТ "Укргазбанк" - відмовлено повністю.
42.          З урахуванням висновків щодо недійсності Договору як нікчемного правочину, який не створює для сторін угоди юридичних наслідків, зокрема у вигляді набуття ОСОБА_1 відповідно до норм пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 202 та статті 655 Цивільного кодексу України права власності на майно, а також враховуючи обставини щодо набуття ним за нікчемною угодою права власності на майно, судом встановлено порушення прав позивача/кредитора як іпотекодержателя майна, що без його згоди вибуло з власності боржника за нікчемною угодою, та як наслідок порушення прав позивача як кредитора боржника у цій справі про банкрутство, вимоги якого забезпечені, у тому числі спірним майном, за рахунок якого має здійснюватися задоволення вимог у цій справі (частина 4 статті 42 Закону про банкрутство).
43.          Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позовної давності суд встановив, що позивач звернувся до суду за захистом порушеного права після спливу щонайменше 9-ти років та не довів належними та допустимими доказами у розумінні статті 73 Господарського процесуального кодексу України, що існували обставини, які об`єктивно були непереборними і пов`язані з дійсними труднощами для вчинення процесуальних дій у встановлений строк.
44.          При цьому, суд зауважив, що відомості щодо нового власника іпотечного майна були відображені у відповідних державних реєстрах, в КП "Бюро технічної інвентаризації", а позивач мав можливість отримати цю інформацію відповідно до норм чинного законодавства і своєчасно звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
45.          Суд також вказав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, зокрема лист Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" від 17.05.2017, на який посилається позивач як на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, в той же час наявні відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що містяться в інформаційній довідці, які спростовують доводи позивача про те, що до 17.05.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно були відсутні відомості про реєстрацію права власності на іпотечне майно за відповідачем.
46.          З наведених підстав, додатково встановивши, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем права власності на нерухоме майно, набуте за Договором, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ "Укргазбанк" у повному обсязі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
47.          28.07.2021 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/15584/16 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ "Укргазбанк" до ТОВ "Борком", ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.06.2009. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 залишено без змін. 
48.          Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідно до ухваленої у даній справі постанови від 10.12.2019 Верховним Судом прийнято рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Укргазбанк" в частині вимог про визнання недійсним договору від 19.06.2009, а тому суд першої інстанції помилково повторно розглянув позовну заяву ПАТ "Укргазбанк" в цій частині та дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного договору. Враховуючи наявність рішення Верховного Суду за результатами розгляду позовних вимог ПАТ "Укргазбанк" в цій частині, апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
49.          Враховуючи встановлені обставини справи та висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 10.12.2019, апеляційний господарський суд погодився  з висновками місцевого господарського суду про наявність порушеного права ПАТ "Укргазбанк" і наявність правових підстав для застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину через порушення прав позивача/кредитора як іпотекодержателя майна, що без його згоди вибуло з власності боржника за нікчемною угодою та як наслідок порушення прав позивача як кредитора боржника у цій справі про банкрутство, вимоги якого забезпечені, у тому числі спірним майном, за рахунок якого має здійснюватися задоволення вимог у цій справі.
50.          У зв`язку з викладеним та враховуючи встановлені обставини щодо укладення Договору 19.06.2009, прийняття 01.07.2009 на підставі цього договору рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірне майно та здійснення державної реєстрації відповідного права власності 19.06.2009 згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна за № 25989299, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що перебіг позовної давності за позовними вимогами про застосування наслідків недійсності Договору як нікчемного правочину у вигляді повернення майна у власність боржника розпочався 20.06.2009 та закінчився 20.06.2012.
51.          Враховуючи встановлену нормами статті 257 Цивільного кодексу України загальну позовну давність тривалістю у три роки та факт звернення із вимогами про застосування наслідків недійсності договору у вигляді повернення спірного майна у власність боржника 05.04.2018, тобто поза межами вказаного трирічного строку, місцевий господарський суд, на думку суду апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про сплив позовної давності на момент звернення ПАТ "Укргазбанк" за захистом порушеного права на майно у спірних правовідносинах.
52.          Щодо поважності причин пропуску звернення до суду із позовною заявою, суд апеляційної інстанції також погодився із висновками місцевого господарського суду, що станом на момент звернення ПАТ "Укргазбанк" до суду із зазначеними вище позовними вимогами, обставини щодо нового власника іпотечного майна були загальновідомими, позивач мав можливість отримати цю інформацію під час перевірки наявності предмету забезпечення і своєчасно звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
53.          22.08.2021 ПАТ "Укргазбанк" через Північний апеляційний господарський суд надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/15584/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ "Укргазбанк" про застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення майна, нежитлової будівлі під № 87-Ж по АДРЕСА_1 , що складається з виробничого блоку (літ. Щ, Щ-1) площею 202,6 кв.м., у власність ТОВ "Борком" та ухвали в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. 
54.          Підставами касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/15587/16 ПАТ "Укргазбанк" вказує пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
55.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №464/5089/15 (Провадження № 61-1256св18), від 27.01.2021 у справі № 186/599/17 (Провадження № 61-159св19), від 09.06.2021 у справі № 478/708/19 (Провадження № 61-2680св20) щодо перебігу строку позовної давності від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.
56.          При цьому, скаржник стверджує про неповне з`ясування судами попередніх інстанцій обставин справи  та оцінки доказів щодо поважності причин пропуску банком строку позовної давності. 
57.          Скаржник наполягає, що початком перебігу строку позовної давності є 17.05.2017, однак судами попередніх інстанцій належної оцінки цьому не було надано.
58.          На думку скаржника, судами попередніх інстанцій також було залишено поза увагою дії посадових осіб державної виконавчої служби, які були спрямовані на перевірку наявності предмета іпотеки, а саме: 13.06.2012 під час виконавчого провадження в виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 37/25 виконавчою службою проведено опис та арешт нерухомого майна, належного боржнику, серед якого зазначено і виробничо-допоміжний блок, Щ, Щ1, загальною площею 202,6 кв.м.; під час огляду/перевірки нерухомості, що знаходиться в якості забезпечення відповідно до пункту 3.1.1. Договору іпотеки представниками ПАТ "Укргазбанк" не було виявлено та встановлено факту відчуження ТОВ "Борком" зазначеного нерухомого майна.
59.          20.12.2021 до Верховного Суду від позивача надійшло клопотання, в якому наведено прохання врахувати висновки Верховного Суду, викладені в пункті 94.6 постанови від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), відповідно до якого: "у розглядуваному аспекті зазначене, зокрема, істотно послаблює позиції відповідачів, які є причетними до фраудаторного правочину і захищаються від позову про визнання такого правочину недійсним та похідних позовів посиланням на пропуск позовної давності позивачем, адже за змістом частини 3 статті 16 Цивільного кодексу України у разі встановлення зловживання правом суд може відмовити особі у захисті. Положення стосується не тільки позивача, який просить про застосування певних способів захисту, а й відповідача, який захищається від позову шляхом висування тих чи інших заперечень (у тому числі заявляючи про пропуск позивачем позовної давності)." 
60.          Також, позивач просить Суд врахувати постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №    383/639/17, в якій вказано: "однак пункт 3.1.1 договору застави не зобов`язує банк перевіряти зазначену інформацію, а лише надає право на її перевірку. Таким чином, за відсутності інших доказів, які б спростовували доводи банку про те, що він дізнався про порушення своїх прав лише 10.11.2016, висновок судів про застосування наслідків спливу позовної давності відповідно до частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України є помилковим. Отже, звернувшись до суду із позовом у лютому 2017 року, позивач не пропустив позовну давність, встановлену статтею 257 Цивільного кодексу України."

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
61.          14.12.2021 до Верховного Суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванової Л.М. надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вона просить Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а прийняті у справі судові рішення - без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків судів. 

В. Касаційне провадження
62.          10.09.2021 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями, зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого (судді-доповідача) - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.
63.          30.09.2021 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" залишено без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме надати Суду документ про сплату (зарахування) судового збору у розмірі 3 524 грн.
64.          04.11.2021 ПАТ "Укргазбанк" отримано копію ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу.
65.          12.11.2021 ПАТ "Укргазбанк" надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
66.          06.12.2021 ухвалою Верховного Суду, серед іншого, відкрито касаційне провадження у справі № 910/15584/16 за касаційною скаргою ПАТ "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021; повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться  23.12 2021; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу ПАТ "Укргазбанк" до 21.12.2021.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
67.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
68.          Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання щодо позовних вимог АТ "Укргазбанк" про застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення нежитлової будівлі АДРЕСА_2 що складається з допоміжного блоку (літ. Щ. Щ-1) площею 202,6 кв. м, у власність ТОВ "Борком".
69.          Основним питанням, що його належить розв`язати у межах цієї справи є питання пропуску строку позовної давності та поважності причин такого пропуску.
70.          Відповідно до частини третьої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.
71.          Згідно з положеннями частин другої - четвертої статті 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 
72.          Разом з тим, пропуск позовної давності не є абсолютною та безумовною підставою для відмови у позові, адже відповідно до приписів частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
73.          Верховний Суд зауважує, що вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, суд, з огляду на положення статті 13 Цивільного кодексу України ("Межі здійснення цивільних прав"), має враховувати добросовісність поведінки як позивача (заявника), так і відповідача протягом всього періоду з моменту виникнення права на захист порушеного права (права на позов) і до моменту звернення з позовом, зважаючи на характер спірних правовідносин між сторонами, особливості їх нормативного регулювання, надані сторонам права та покладені на них обов`язки тощо (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 14/325"б" та від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012).
74.          Доведення цих обставин покладено на позивача, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести відсутність об`єктивних перешкод для вчасного звернення позивача із вимогою про захист порушеного права.
75.          У цій справі позивач посилається на те, що він дізнався про порушення свого права лише в травні 2017  після надходження до Господарського суду міста Києва відповіді від 17.05.2017 №81 комунального підприємства "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації".
76.          Суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, зокрема лист Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" від 17.05.2017, на який посилається позивач як на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності, в той же час наявні відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, що містяться в інформаційній довідці, які спростовують доводи позивача про те, що до 17.05.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно були відсутні відомості про реєстрацію права власності на іпотечне майно за відповідачем.
77.          Суд апеляційної інстанції при цьому зазначив (арк. 9 постанови), що апеляційна скарга обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи. 
78.          Скаржник зазначає, що не знав про порушення свого права як іпотекодержателя ані під час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, стороною якого він не є, ані під час розгляду Господарським судом міста Києва справи № 37/25, ані під час виконання наказу Господарським судом міста Києва, виданого на виконання рішення суду у цій справі, та лише з відповіді Комунального підприємства "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації" від 17.05.2017 № 81 йому стало відомо про укладення спірного договору.
79.          В постанові суду апеляційної інстанції крім того зазначено, що в у скарзі йдеться також про таке:
- в оскаржуваному рішенні суду відсутні відомості про участь у розгляді даної справи представника арбітражного керуючого Тритяченко О.В.;
- під час огляду нерухомого майна, обумовленого пунктом 3.1.1 оспорюваного договору іпотеки, не було встановлено факту відчуження спірного об`єкту нерухомого майна; вказаний факт приховувався боржником.
80.          До того ж, скаржник наголошує на висновках Верховного Суду про необхідність з`ясування під час нового розгляду даної справи обставин, які об`єктивно перешкоджали кредитору як іпотекодателю майна, що мав право перевіряти наявність, умови і стан його збереження та мав знати про стан своїх майнових прав, довідатись про відчуження майна за оспорюванню угодою.
81.          Колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що у відповідності до положень частини першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
82.          Таким чином, з огляду на доводи апеляційної скарги та зазначені положення процесуального закону, перевірці судом апеляційної інстанції підлягав факт знаходження у матеріалах справи листа Комунального підприємства "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації" від 17.05.2017 № 81, його зміст та вплив змісту такого листа, у випадку його наявності, на спірні правовідносини. 
83.          Натомість судом апеляційної інстанції у цій справі проігноровано доводи апеляційної скарги, а пропуск позивачем строків позовної давності пояснено тим, що станом на момент звернення ПАТ "Укргазбанк" до суду із зазначеними вище позовними вимогами, обставини щодо нового власника іпотечного майна були загальновідомими, позивач мав можливість отримати цю інформацію під час перевірки наявності предмету забезпечення і своєчасно звернутися до суду за захистом свого порушеного права (аркуш 14 постанови).
84.          Верховний Суд дійшов висновку, що доводи ПАТ "Укргазбанк" наведені в суді апеляційної інстанції не були очевидно необґрунтованими, що вимагало від апеляційного господарського суду їх повного дослідження та надання їм належної оцінки. Водночас, наведені скаржником у касаційній скарзі аргументи про неповне з`ясування судом апеляційної інстанцій обставин справи знайшли підтвердження під час розгляду касаційної скарги.
85.          Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України"). 
86.          Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").
87.          Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
88.          Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").
89.          У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
90.          У рішеннях ЄСПЛ у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження.
91.          Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
92.          Однак, ухвалену у даній справі постанову апеляційного господарського суду не можна визнати обґрунтованою, оскільки судом апеляційної інстанції допущено неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та не досліджено доводи, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги, із наданням відповідної оцінки кожному аргументу заявника апеляційної скарги, чим порушено положення статей 236, 269 Господарського процесуального кодексу України. 
93.          У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності до вимог про застосування наслідків недійсності правочину таким, що зроблено за неповного встановлення обставин справи, а тому, на думку суду, є передчасним та необґрунтованим. 
94.          За таких обставин, з огляду на відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи та допущене порушення судом апеляційної інстанції вимог процесуального закону, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду із направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. 
95.          Під час нового розгляду справи апеляційному господарському суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог заявника, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів та вирішити спір з посиланням на статтю 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки спливу позовної давності у спірних правовідносинах (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право).

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
96.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
97.          Згідно з частиною четвертою статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
98.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга ПАТ "Укргазбанк" підлягає частковому задоволенню, а прийнята у справі постанова Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 - скасуванню із направленням справи в частині вимог ПАТ "Укргазбанк" про застосування наслідків недійсності правочину на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 

В. Розподіл судових витрат
99.          Частиною чотирнадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308,  статтею 310,     315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити частково. 
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 910/15584/16 в частині позовних вимог про застосування наслідків недійсності правочину скасувати.
3.          Справу № 910/15584/16 в частині позовних вимог про застосування наслідків недійсності правочину передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
4.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    О. Банасько 
                                                                                          
                                                                                                    В. Погребняк