ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 лютого 2022 року           справа №360/3694/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/3694/21 (головуючий І інстанції Тихонов І.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до Новоайдарської селищної ради (далі - відповідач) про визнання противоправним та скасування рішення п`ятої сесії восьмого скликання № 5/6 Новоайдарської селищної ради від 14.01.2021, про відмову позивачу у наданні в користування земельної ділянки загальною площею 11,4774га, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131; зобов`язання відповідача надати позивачу у користування земельну ділянку загального площею 11,4774га та кадастровий номер 4423155100:42:012:0131 у відповідності до Земельного кодексу України та «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області», затвердженому 11.04.2016 року рішенням восьмої позачергової сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/1.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року позов задоволений частково: визнано противоправним та скасовано рішення п`ятої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради восьмого скликання № 5/6 від 14.01.2021 року «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.09.2017 року про надання у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/3859/20 від 21.20.2020»; зобов`язано Новоайдарську селищну раду на найближчому пленарному засіданні повторно розглянути заяву позивача від 29.09.2017 року про надання у користування земельної ділянки загальною площею 11,4774га кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка враховується в Новоайдарській селищній раді Луганської області, для ведення фермерського господарства, з урахування висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 93-98).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні повторно розглянути заяву позивача від 29.09.2017 року про надання у користування земельної ділянки загальною площею 11,4774га кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка враховується в Новоайдарській селищній раді Луганської області, для ведення фермерського господарства, з урахування висновків суду, прийняти нову постанову в цій частині, якою задовольнити позов  в повному обсязі, а саме: зобов`язати Новоайдарську селищну раду надати позивачу у користування земельну ділянку загального площею 11,4774га та кадастровий номер 4423155100:42:012:0131 у відповідності до Земельного кодексу України та «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області», затвердженому 11.04.2016 року рішенням восьмої позачергової сесією сьомого скликання Новоайдарської селищної ради № 8/1.  Апелянт вважає, що суд може зобов`язати відповідача надати позивачу у користування відповідну земельну ділянку, оскільки всі рішення відповідача, прийняті за результатами розгляду заяви від 29.09.2017 року про надання у користування земельної ділянки, скасовано судами; суди чотири роки приймають рішення, які не виконуються. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 29.09.2017 року звернувся із заявою до відповідача (вх.332 від 29.09.2017 року) та у відповідності до частини 6 статті 123 Земельного кодексу України направив відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з клопотанням прийняти рішення про надання позивачу земельної ділянки у користування, терміном на 49 років, загальною площею 11,4774 га, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, для ведення фермерського господарства.
Рішенням восьмої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради сьомого скликання від 11.04.2016 року № 8/1 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, та відмовлено позивачу у передачі в оренду терміном на 49 років земельної ділянки загальною площею 11,4774 га (пасовища), кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, у зв`язку з тим, що порушуються права та інтереси членів територіальної громади селища Новоайдар (а.с. 22).
Позивач звернувся до Новоайдарської селищної ради із заявою від 29.09.2017 року про прийняття рішення щодо надання позивачу земельної ділянки у користування терміном на 49 років, загальною площею 11,4774 га (пасовища), кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, для ведення фермерського господарства.
Рішенням п`ятдесят першої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради сьомого скликання № 51/4 від 05.06.2019 року відмовлено позивачу у наданні в користування земельної ділянки загальною площею 16,1804 га, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області (а.с. 21).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі № 360/4730/19 позов ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради - задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення п`ятдесят першої позачергової сесії сьомого скликання Новоайдарської селищної ради від 5 червня 2019 року № 51/4 Про розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.09.2017 року про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га у користування для ведення фермерського господарства; зобов`язано Новоайдарську селищну раду повторно розглянути заяву позивача від 29 вересня 2017 року про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га у користування для ведення фермерського господарства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 39-47).
Рішенням Новоайдарської селищної ради № 60/3 від 31.01.2020 року «Про повторний розгляд заяви від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/4730/19 від 22.01.2020» відмовлено позивачу у наданні в користування земельної ділянки загальною площею 11,4774 га, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт.Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області (а.с. 19-20).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року у справі № 360/2228/20, яке набрало законної сили 15.09.2020, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Новоайдарської селищної ради від 31 січня 2020 року № 60/3 «Про повторний розгляд заяви від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/4730/19 від 22.01.2020»; зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29 вересня 2017 року про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га у користування для ведення фермерського господарства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 29-38).
Рішенням шістдесят дев`ятої сесії Новоайдарської селищної ради від 10.09.2020 року № 69/3 «Про повторний розгляд заяви від 29.09.2017 про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2228/20 від 13.08.2020» позивачу відмовлено у наданні в користування земельної ділянки загальною площею 11,4774 га, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області (а.с. 18).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року у справі № 360/3859/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення шістдесят дев`ятої сесії сьомого скликання Новоайдарської селищної ради від 10 вересня 2020 року № 69/34; зобов`язано Новоайдарську селищну раду повторно розглянути заяву позивача від 29.09.2017 року про надання земельної ділянки загальною площею 11,4774 га, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, у користування для ведення фермерського господарства з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у справі № 360/2228/20 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні в іншій частині відмовлено (а.с. 48-56).
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року у справі № 360/3859/20 відповідачем прийнято рішення № 5/6 від 14.01.2021 про відмову позивачу у наданні в користування земельної ділянки, площею 11,4774 га, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131. Підставою для прийняття вказаного рішення зазначено, зокрема, з метою захисту прав та інтересів жителів територіальної громади (а.с. 23).
Відповідно до висновку № 28-28-99.3-523/2-16 від 28.03.2016 року відділ Держгеокадастру у Новоайдарському районі Луганської області погодив проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду позивачу для ведення фермерського господарства, термін дії 1 рік (а.с. 28).
Відповідно до даних Публічної кадастрової карти України (станом на 21.09.2021 року за посиланням https://map.land.gov.ua/?cc=4341709.198254832,6265745.0500637125&z=16&l=%20kadastr&bl=ortho10k_all&marker=4341709.198254832,6265745.0500637125 значиться земельна ділянка з кадастровим номером: 4423155100:42:012:0131 має цільове призначення: 01.08 Для сінокосіння і випасання худоби, дата внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку: 04.03.2021 (а.с. 91-92).
Вказана інформація також підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 22.03.2021 № ПІ-17/0-21/0/63-21 (а.с. 78-82).
За ст. 1 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97 ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97 ВР) територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; загальні збори - зібрання всіх чи частини жителів села (сіл), селища, міста для вирішення питань місцевого значення.
Загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності (ч.ч. 1, 2 статті 8 Закону № 280/97-ВР).
Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 статті 10 Закону № 280/97-ВР).
Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України (ч. 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР).
Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст. 25 Закону № 280/97-ВР).
Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч.1 статті 26 Закону № 280/97-ВР).
Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.ч. 1, 10 статті 59 Закону № 280/97-ВР).
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
За ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ч. 1 статті 22 Земельного кодексу України).
Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. «а» ч. 3 статті 22 Земельного кодексу України).
За ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
При встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками (ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України).
Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру. Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини (ч. 5 статті 20 Земельного кодексу України).
Отже, за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31,33 – 37 цього Кодексу.
За ч. 1 статті 31 Земельного кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам -членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.
Згідно статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.
За ст. 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Указаними нормами права визначені види використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема для фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства, для сінокосіння і випасання худоби, для ведення індивідуального або колективного садівництва, для городництва, для ведення підсобного господарства. Власники або користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення певного виду використання мають використовувати їх виключно в межах вимог, встановлених статтями 31, 33 - 37 Земельного кодексу України для такого виду використання.
Таким чином, зазначені норми права розрізняють категорії земель за їх цільовим призначенням та види використання земельної ділянки в межах кожної категорії земель. Зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. При цьому такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки, зокрема на землі фермерського господарства, без зміни її категорії цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення) чинним законодавством не передбачено.
За ч.ч. 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим (ч. 1 статті 118 Земельного кодексу України).
За ч.ч. 6, 8 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно ч. 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України, зокрема: надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (частина перша); відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста); рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (частина одинадцята); відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина п`ятнадцята).
За матеріалами справи висновком відділу Держгеокадастру у Новоайдарському районі Луганської області № 28-28-99.3-523/2-16 від 28.03.2016 року погоджено поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу для ведення фермерського господарства, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для ведення фермерського господарства, розташованої в межах населеного пункту смт.Новоайдар Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області затверджено рішенням Новоайдарської селищної ради сьомого скликання від 11.04.2016 року № 8/1.
До заяви від 29.09.2017 року позивачем долучено відповідний проект та копію рішення від 11.04.2016 року № 8/11.
Таким чином, земельна ділянка, загальною площею 11,4774 га, розташована в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Новоайдарській селищній раді Новоайдарського району Луганської області, є сформованою із присвоєнням кадастрового номеру, що виключає обов`язковість дозволу на розроблення проекту землеустрою в спірних правовідносинах.
За ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.
Згідно ч. 1 статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.
Частиною другою статті 34 Земельного кодексу України передбачено, що органи виконавчої влади та місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади громадські пасовища.
Таким чином, забезпечення потреб територіальних громад у випасанні худоби шляхом створення громадських пасовищ за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, буде сприяти розвитку самого скотарства, зокрема молочного та м`ясного поголів`я великої рогатої худоби.
Відповідачем щоразу при розгляді заяв позивача, в тому числі на виконання рішень суду, єдиною підставою для відмови в наданні земельної ділянки у користування зазначається з метою захисту прав та інтересів жителів територіальної громади, тобто з підстав не визначених законом.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення п`ятої позачергової сесії Новоайдарської селищної ради восьмого скликання № 5/6 від 14.01.2021 року «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 29.09.2017 про надання у користування для ведення фермерського господарства на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/3859/20 від 21.20.2020».
Щодо зобов`язання відповідача надати позивачу у користування земельну ділянку.
Згідно ч. 1 статті 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
За ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.
Згідно ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (абзац 2 частини першої та частина друга, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).
Отже, зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення.
03.03.2021 року змінено цільове призначення спірної земельної ділянки з «для ведення фермерського господарства» на «для сінокосіння і випасання худоби для сінокосіння і випасання худоби».
На дату прийняття рішення на п`ятій позачерговій сесії Новоайдарською селищною радою восьмого скликання № 5/6 від 14.01.2021 року, відповідачем не надано доказів формування спірних ділянок як громадських пасовищ та зміни цільового призначення не відбулось, однак, у подальшому цільове призначення земельної ділянки було змінено.
На час звернення позивача до суду з цим позовом та на час розгляду адміністративної справи спірна земельна ділянка вже має цільове призначення: 01.08 Для сінокосіння і випасання худоби, а не 01.02 Для ведення фермерського господарства, як зазначено у заяві позивача.
Зміна цільового призначення спірної земельної ділянки позивачем не оскаржується та не є предметом цієї справи.
За правовою позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 1 червня 2021 року у справі № 925/929/19, користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником.
Таким чином, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу у користування земельної ділянки загального площею 11,4774, кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, для ведення фермерського господарства.
Водночас, законодавством визначено обов`язковість прийняття рішення суб`єктом владних повноважень за результатом розгляду заяви особи про надання земельної ділянки у користування.
Враховуючи викладене, з урахуванням дискреційних повноважень Новоайдарської селищної ради та необхідності розгляду заяви позивача у відповідності до вимог Земельного кодексу України та з урахуванням цільового призначення спірної земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні повторно розглянути заяву позивача від 29.09.2017 року про надання у користування земельної ділянки загальною площею 11,4774га кадастровий номер 4423155100:42:012:0131, розташованої в межах населеного пункту смт. Новоайдар, на території, яка враховується в Новоайдарській селищній раді Луганської області, для ведення фермерського господарства, з урахування висновків суду.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги   ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/3694/21 за позовом ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 2 лютого 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко
            Судді:                                                                                              А.А. Блохін
                                                                                                                     Е.Г. Казначеєв