ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 лютого 2022 року           справа №360/6444/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 р. у справі № 360/6444/21 (головуючий І інстанції суддя К.Є. Петросян)   за позовом    ОСОБА_1   до   Військової частини НОМЕР_1 про  визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,  
                                                        
                                                ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), з такими вимогами:  
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні з 01.11.2020 при обчисленні йому  розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити йому з 01.11.2020 по 09.07.2021 перерахунок розмірів посадового окладу та окладу за військовим званнями шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та сплатити йому недоплачені протягом 2020 та 2021 років суми грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням проведеного перерахунку із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704.
Ухвалою  Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року було зупинено провадження у справі № 360/6444/21 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 826/6453/18.
Позивач не погодився з такою ухвалою і подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд порушив норми процесуального права, оскільки зупинення провадження у справі до набрання рішення Верховного Суду законної сили для його правозастосування в подібних правовідносинах може бути за умови перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Згідно  п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Судом встановлено, що в обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що він проходив військову службу у відповідача та наказом відповідача від 09 липня 2021 року № 483-ос «Про особовий склад» звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу частини. Військова частина НОМЕР_1 здійснювала нарахування грошового забезпечення у період з 01.11.2020 по 09.07.2021 та здійснювала при звільненні виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови - задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 залишено без змін. 
Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18, пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 постанови КМУ № 704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Тому, на думку позивача, з 29.01.2020,  саме з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18, у відповідача виник обов`язок та правові підстави для визначення посадового окладу позивача та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Проте, після 29.01.2020 відповідач визначення посадового окладу позивача та окладу за військовим званням продовжував здійснювати шляхом застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.
Суд першої інстанції обґрунтував зупинення провадження тим, що  за даними Єдиного  державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 25.05.2020 у справі № 826/6453/18 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Пенсійного фонду України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 і у цій ситуації застосував приписи п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України.
Дійсно, за даними  Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою від 25 березня 2020 року  Верховний Суд відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №  826/6453/18, а  ухвалою  від 25 травня 2020 року  відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Пенсійного фонду України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №  826/6453/18.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі:   перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції. 
При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що касаційне провадження у справі №  826/6453/18  Верховним Судом було відкрито у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Желєзного І.В., Кравчука В.М.
Тобто, ніяких підстав вважати, що справа №  826/6453/18  розглядатиметься у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду у суду першої інстанції не було.
В постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 640/22535/19 сформульована наступна правова позиція: «КАС України не містить визначення "подібні правовідносини". Що слід розуміти під цим поняттям, роз`яснено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 802/3999/15-а та від 03 липня 2019 року у справі № 826/27404/15. "Подібність правовідносин" означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що можливість зупинення у провадження у справі на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України пов`язана не з будь-якими подібними справами (навіть, якщо такі й дійсно подібні), а обумовлюється їх обов`язковим розглядом у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Тобто, суд вправі зупинити провадження у справі з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду Це виключає необґрунтоване зупинення судами провадження у справах, виходячи лише з однієї з наявності на розгляді у Верховному Суді подібної справи, яких може бути безліч.
Верховний Суд дійшов висновку, що у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, безпідставно не взяв до уваги, що справа № 560/4122/19 не переглядається у Верховному Суді палатою, об`єднаною палатою чи Великою Палатою Верховного Суду. Наведене свідчить, що судом апеляційної інстанції зупинено провадження у справі з підстав подібності обставин даної справи до обставин у справі № 560/4122/19, що перебуває на розгляді Верховного Суду, з неправильним застосуванням пунктів 5 частини другої статті 236 КАС України».
Колегія суддів вважає, що у відповідності до  ч. 5  ст.  242 КАС України має врахувати такий правовий висновок Верховного Суду.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ч. 5 ст. 236, ст. 240, ч. 5 ст. 242, ст. 308, 311, 320, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                     
                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу  Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 р.  – задовольнити.
Ухвалу   Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 р.  у справі № 360/6444/21  - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та  оскарженню не підлягає. 
Повний текст складено 3 лютого 2022 року.

Головуючий          суддя                                                                                Г.М. Міронова
Судді                                                                                                    І.В. Геращенко 
                                                                                                                       Е.Г. Казначеєв