Справа № 132/3003/21
Провадження № 22-ц/801/683/2022
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року	Справа № 132/3003/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Денишенко Т.О., Медвецького С.К.,
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрицького Романа Леонідовича на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 січня 2022 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,
в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивований тим, що на даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають.
У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 2127 від 16.09.2021 року.
Старша донька ОСОБА_3 навчається на ІІ курсі філологічного факультету Комунального закладу вищої освіти "Вінницького гуманітарно-падагогічного коледжу" за державним замовленням. Стипендію не отримує. Термін навчання складає з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою "Вінницького гуманітарно-педагогічного коледжу".
Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не забезпечує матеріально, тому позивач змушена звернутись до суду.
Відповідач має постійне місце роботи і спроможний сплачувати аліменти відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 199 СК України на утримання повнолітньої дочки:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання до 30.06.2024 року у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно та на утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. 
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 14 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання повнолітньої дочки  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на 2 курсі філологічного факультету Комунального закладу вищої освіти "Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж", аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, тобто з 17 вересня 2021 року і до закінчення навчання - 30 червня 2024 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 17.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім гривень) судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча гривень).
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Скрицький Р.Л. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21 квітня 2003 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 20 грудня 2006 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досягла повноліття.
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 2127 від 16.09.2021 року, на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувають діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою "Вінницького гуманітарно-педагогічного коледжу" за № 1442/21 від 15.09.2021 року,  ОСОБА_3  навчається на 2 курсі філологічного факультету Комунального закладу вищої освіти "Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж" за державним замовленням. Стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку та за станом свого здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
 Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( стаття 8 Закону «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять доказів не спроможності відповідача надавати доньці допомогу на період навчання. Даних про те, що відповідач є непрацездатним та/або має інші аліментні зобов`язання, у справі немає. Обставини, які б свідчили про відсутність потреби повнолітньої доньки у матеріальній допомозі з боку батька не встановлено. Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні категоричні підстави щодо неможливості надання відповідачем утримання доньки у визначеному судом розмірі.
Встановивши, що донька відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 2 курсі філологічного факультету Комунального закладу вищої освіти "Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж", у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього доньку, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів.
Доказів, які б свідчили про те, що присуджена сума аліментів є непомірним тягарем для відповідача матеріали справи не містять. Натомість в матеріалах міститься заява ОСОБА_1 про визнання ним позовних вимог в повному обсязі.
Батьки мають рівний обов`язок по утриманню дітей.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Визначаючи розмір аліментів, районний суд належно перевірив обставини, обумовлені статтею 182 СК України, взяв до уваги як стан здоров`я і матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, інші обставини та обґрунтовано визначив розмір аліментів на утримання дітей.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. Ніяких нових обставин, які б давали підстави для проведення апеляційним судом переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги не містять. 
Посилання на те, що суд першої інстанції безпідставно з власної ініціативи залучив ОСОБА_3 в якості третьої особи, колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Також пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони 
проживають.  У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до 
участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) 
повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь 
яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. 
Відтак суд першої інстанції правомірно залучив до участі у справі повнолітню доньку ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, вірно врахував надану позивачем квитанцію до прибуткового касового ордеру від 16.09.2021 року, відповідно до якої, ОСОБА_2 сплатила 1000,00 грн за консультацію та складання позовної заяви, що є належним доказом на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрицького Романа Леонідовича залишити без задоволення.
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 14 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                         В.П. Рибчинський
Судді:                                         Т.О. Денишенко
                                                                       С.К. Медвецький