УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/17357/21
Провадження № 22-ц/4820/1994/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.
секретар судового засідання Філіпчук О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/17357/21 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 , державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Ачкасової Азіми Зіяфеддінівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та знесення самочинного будівництва (суддя Стефанишин С.Л.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Ачкасової А.З., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та знесення самочинного будівництва.
02.11.2021 ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування заяви вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0526 га, кадастровий номер 6810100000:01:006:0016. Власниками земельної ділянки площею 0,0377 га, кадастровий номер 6810100000:01:006:0129, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Зазначає, що на даний час на земельній ділянці площею 0,0377 га, кадастровий номер 6810100000:01:006:0129 по АДРЕСА_2 замість квартири АДРЕСА_3 самочинно побудовано п`ятиповерхове нежитлове приміщення, площа забудови якого складає 171 кв.м., з порушенням вимог чинного законодавства та без будь-яких дозвільних документів, чим порушуються її права та інтереси, оскільки самочинна будівля подубована на відстані 10-15 см від межі земельної ділянки позивача.
Вказує, що невжиття заходів до забезпечення надасть можливість відповідачам надалі здійснювати дії, спрямовані на здачу в експлуатацію спірного об`єкту нерухомого майна, та буде наслідком ініціювання нового позову для захисту своїх прав. А тому, заявник просила суд накласти арешт на незавершене будівництво 40% готовності, житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, розташований по АДРЕСА_2 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; заборонити органам Державної інспекції архітектури та містобудування України реєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації або вчиняти будь-які інші дії з метою прийняття в експлуатацію вище вказаного житлового будинку; заборонити посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно реєструвати право власності на незавершене будівництво, житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, розташований по АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаного нерухомого майна.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на незавершене будівництво 40% готовності, житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, розташований по АДРЕСА_2 , зареєстрований на праві спільної часткової власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2094902468101. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 не погоджується з вказаною вище ухвалою суду в частині задоволення заяви про забезпечення позову, просить її скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову. Посилається на те, що позов ОСОБА_2 є безпідставний та невмотивований, позивачем жодним чином не доведено факту порушення її прав зі сторони відповідачів, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви. Вказане виключає правомочність щодо вжиття заходів забезпечення позову, оскільки будь-які порушення прав позивача зі сторони відповідачів відсутні. Вказує, що заявником не було доведено, а судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду ( у разі його задоволення) або ефективний захист. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України. Крім того, відповідач ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги заявив клопотання про слухання справи у його відсутність.
У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову та забезпечуючи даний позов шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, відповідачі є власниками нерухомого майна, і ненакладення арешту на майно є реальною загрозою невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам закону з таких підстав.
У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову та в пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
        Встановлено, що предметом заявлених позовних вимог є скасування рішення державного реєстратора та знесення самочинно побудованої будівлі (об`єкту незавершеного будівництва 40% готовності) по АДРЕСА_2 .
          Заява про забезпечення позову містить обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Враховуючи, що між сторонами виник спір, без забезпечення позову може бути утруднено виконання можливого рішення суду, тому суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов зазначеним способом. 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги на те, що позивачем на доведено факту порушення її прав зі сторони відповідачів та безпідставність позовних вимог, оскільки в межах доводів апеляційної скарги апеляційним судом перевіряється законність і обґрунтованість лише ухвали  суду першої інстанції  про забезпечення позову і не вирішується справа по суті заявлених позовних вимог. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.
Ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                         А.П. Корніюк

О.І. Талалай