ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2022 р.                                              Справа №909/965/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                                                                       Желік М.Б.
судді                                                            Галушко Н.А.
                                                                                                       Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу  арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича №02-12/96 від 12.11.2021 (вх.№01-05/3838/21 від 17.11.2021)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2021, постановлену у попередньому засіданні (повний текст складено 01.11.2021, суддя Стефанів О.В.) 
у справі  № 909/965/20
за заявою Приватного підприємства “Поділля-2008”
до боржника Державного підприємства “Івано-Франківський військовий ліспромкобінат” 
про банкрутство

за участю представників: 
арбітражний керуючий Ткачук О.В. (в режимі відеоконференції);
кредитор - Ференц О.О.;
від Міністерства оборони України: Смілка В.І. - представник

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Івано-Франківської області за результатами проведення попереднього засідання у справі №909/965/20 за заявою Приватного підприємства «Поділля-2008» до боржника Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкобінат» про банкрутство постановив ухвалу від 27.10.2021, якою серед іншого зобов`язав розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги; належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду; в десятиденний строк з дня постановлення ухвали       організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; надати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів з прийнятим рішенням про звернення до суду з клопотанням про введення наступної процедури щодо боржника.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням частково, арбітражний керуючий звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 у справі №909/965/20 шляхом зазначення черговості задоволення вимог кожного визнаного судом кредитора.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2021 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії – Орищин   Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича №02-12/96 від 12.11.2021 у справі №909/965/20 - залишено без руху, зобов`язано апелянта протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги, а саме привести апеляційну скаргу у відповідність до вимог п.3 ч.2 ст.258 ГПК України в частині зазначення повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи (кредиторів), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та надати суду докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками іншим учасникам справи про банкрутство листом з описом вкладення – боржнику та кредиторам.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для надання відзиву  на апеляційну скаргу до 10.01.2022, розгляд справи призначено на 12.01.2022.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 розгляд справи відкладено на 26.01.2022. 
26.01.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю   членів колегії суддів - Галушко Н.А., Орищин Г.В (з 24.01.2022 по 31.01.2022). Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 розгляд справи призначено на 16.02.2022.
В судовому засіданні 16.02.2022 арбітражний керуючий вимоги апеляційної скарги підтримав, просив змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 у справі №909/965/20 шляхом зазначення черговості задоволення вимог кожного визнаного судом кредитора.
Учасники справи, присутні в судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задоволити.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення апелянта та учасників справи про банкрутство, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати в частині зобов`язання розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відомості про черговість задоволення кожної вимоги, з огляду на наступне.
У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за заявою Приватного підприємства “Поділля-2008” до Державного підприємства “Івано-Франківський військовий ліспромкобінат” про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.02.2021 постановлено відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"; залучено до участі у справі Міністерство оборони України, як представника органу, уповноваженого управляти державним майном; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ткачука О.В.
12.02.2021 на веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Івано-Франківської області провадження у справі №909/965/20 про банкрутство ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат».
Ухвалами суду також було розглянуто заяви кредиторів, які заявили свої вимоги до боржника. 
За результатами попереднього засідання у справі суд першої інстанції постановив вважати такими, що визнані судом вимоги кредиторів, які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат":
- ОСОБА_1 у розмірі 475254 грн 29 коп. та 4540 грн 00 коп. судового збору;
- ОСОБА_2 у розмірі 276106 грн 56 коп.;
- ОСОБА_3 у розмірі 431037 грн 98 коп. та 4540 грн 00 коп. судового збору;
- ОСОБА_4 у розмірі 221001 грн 92 коп.;
- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області у розмірі 4925478грн 70 к. та 4540 грн 00 коп. судового збору;
- ОСОБА_5 у розмірі 250533 грн 55 к.;
- Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до у розмірі 15272 грн 98 к. та 4540 грн 00 коп. судового збору;
- Івано-Франківського обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 28414 грн 65 коп. та 4540 грн 00 коп. судового збору;
- ОСОБА_6 у розмірі 307883 грн 63 коп.;
- Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області у розмірі 122156691 грн 70 к. та 9080 грн 00 к. судового збору;
- Приватного підприємства "Енергія Захід" у розмірі 151891 грн 80 к. та 4540 грн 00 к. судового збору;
- ОСОБА_7 у розмірі 119971 грн 61 к.;
- ОСОБА_8 у розмірі 285577 грн 65 к. та 4540 грн 00 к. судового збору;
- ОСОБА_9 у розмірі 307692 грн 00 к. та 4540 грн 00 к. судового збору;
- ОСОБА_10 у розмірі 18511 грн 02 к.;
- Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 321475 грн 87 к. та 4540 грн 00 к. судового збору;
- Державної екологічної інспекції у Тернопільській області у розмірі 1841388 грн 26 к. та 4540 грн 00 к. судового збору.
Постановлено вважати такими, що відхилені судом вимоги кредиторів до Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат»:
- Державного підприємства «Чернівецьке військове лісництво» у розмірі 568127 грн 21 к. та 4540 грн 00 к. судового збору;
- ОСОБА_5 у розмірі 1385 грн 42 коп.;
- Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у розмірі 2398 грн 04 к.;
- ОСОБА_8 у розмірі 31025 грн 72 к.; 
- ОСОБА_9 у розмірі 33846 грн 12 к.
          Також постановлено зобов`язати розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги; належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду; зобов`язати розпорядника майна в десятиденний строк з дня постановлення ухвали   організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;  надати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів з прийнятим рішенням про звернення до суду з клопотанням про введення наступної процедури щодо боржника.
Вимоги апеляційної скарги розпорядника майна арбітражного керуючого Ткачука О.В. обґрунтовано тим, що приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції порушив норми ст.ст.47, 48 Кодексу України з процедур банкрутства, а тому ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, встановленим у ст.236 ГПК України, в частині не зазначення черговості задоволення вимог кожного визнаного судом кредитора.
Так, скаржник зазначає, що деякі з кредиторів, заявляючи власні грошові вимоги до боржника просили їх включити до реєстру кредиторів в першу чергу задоволення, однак, розпорядник мана боржника у наданих суду повідомленнях про результати розгляду відповідних вимог кредиторів – визнавав їх вимоги, проте відносив їх до іншої черги задоволення. 
Зокрема, кредитори ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили визнати їх грошові вимоги до боржника та включити їх до першої черги реєстру вимог кредиторів, а розпорядник майна у повідомленні вказував на необхідність включення таких вимог до четвертої черги задоволення.
Проте, приймаючи ухвалу попереднього засідання від 27.10.2021, суд вказав лише загальний розмір вимог конкретних кредиторів, що підлягають включенню до реєстру кредиторів боржника, а також втрати кредиторів на оплату судового збору, та не зазначив, до яких конкретно черг підлягають включенню окремі суми вимог кожного кредитора. Так само в окремих ухвалах суду щодо визнання грошових вимог кредиторів не зазначається про черговість задоволення кожної вимоги, а тому розпорядник майна боржника не має правової визначеності щодо питання черговості включення вимог кредиторів боржника до реєстру.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.9 КУзПБ в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених  Господарським процесуальним кодексом України  та цим Кодексом.
Так, щодо можливості оскарження ухвали, постановленої за результатами попереднього судового засідання Кодекс України з процедур банкрутства встановлює окремі правила щодо суб`єкта та предмета оскарження. Зокрема, у ч.3 ст.47 КУзПБ передбачено, що ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.
У відповідності до визначення, встановленого у ст.1 КУзПБ сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут). Натомість, арбітражний керуючий (розпорядник майна) є учасником у справі про банкрутство, що є ширшим поняттям та охоплює в тому числі і сторін та інших учасників. 
Із системного аналізу наведених норм ст.1, ч.2 ст.9, ч.3 ст.47 КУзПБ випливає, що ухвала, постановлена за результатами попереднього засідання у справі про банкрутство може бути оскаржена в апеляційному порядку лише кредитором або боржником та лише в частині конкретних вимог кредиторів.
Водночас, відповідно до загального правила, встановленого у ч.2 ст.254 ГПК України,   учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених  статтею 255  цього Кодексу. 
У ст.255 ГПК України передбачено право оскарження ухвал, постановлених у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених  Законом України  «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». У зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства та втратою чинності Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також враховуючи відсутність внесення відповідних змін до п.17 ч.1 ст.255 ГПК України, учасник справи має право оскаржувати ухвали у справах про банкрутство, постановлені відповідно до норм КУзПБ, в апеляційному порядку.
Оскільки, розпорядник майна боржника, як учасник справи про банкрутство у цьому випадку оскаржує ухвалу, постановлену місцевим господарським судом за результатами попереднього судового засідання, в частині незазначення черговості вимог кредиторів, та з огляду на зобов`язання оскарженою ухвалою внести до реєстру вимог кредиторів відомості про черговість задоволення кожної вимоги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розпорядник майна є суб`єктом апеляційного оскарження, а оскаржена ухвала безпосередньо вирішує питання про його обов`язки.
Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.05.2021 у справі №Б8/065-12, відповідно до якого вирішення судом питання черговості вимог кредитора здійснюється поряд з іншими питаннями, що вирішуються при розгляді кредиторських вимог у справі про банкрутство (розмір, склад, тощо), а тому порушене кредитором питання щодо зміни черговості визнаних вимог цього кредитора є складовою частиною розгляду цих вимог, у зв`язку з чим судові рішення, ухвалені за результатами розгляду заяви/вимог кредитора або іншої особи про заміну черговості вимог кредитора (кредиторів) належать до тих, що підлягають касаційному оскарженню в розумінні ч.3 ст.9 КУзПБ.
Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 47 КУзПБ за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:
розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;
розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;
дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;
дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені  частиною другою  статті 44 цього Кодексу.
Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.
Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.
Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.
Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).
Із наведених положень ч.2 ст.47 КУзПБ вбачається, що господарський суд має обов`язок в ухвалі попереднього засідання зазначити розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів. 
Натомість, обов`язок внесення до реєстру вимог кредиторів відомостей про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, а також черговості задоволення кожної вимоги, покладається саме на розпорядника майна.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що розпорядник майна повинен виконати ухвалу, постановлену за результатами попереднього судового засідання, та внести до реєстру вимог кредиторів відомості щодо черговості вимог кожної кредиторської вимоги, за винятком наявності спору щодо черговості чи розміру вимог окремого кредитора, який має розглядатись судом, і тільки після завершення розгляду спірних вимог, такі вимоги вносяться до реєстру.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №910/26972/14 (п.49.2).
Як вбачається з матеріалів справи, кредитори ОСОБА_2 (заявлено вимоги на загальну суму 276  106,56 грн. середнього заробітку), ОСОБА_1 (заявлено вимоги на загальну суму 475  254,29 грн. середнього заробітку), ОСОБА_3 (заявлено вимоги на загальну суму 435  577,98 грн. заробітної плати та середнього заробітку), ОСОБА_4 (заявлено вимоги на загальну суму 221001,92 грн.), ОСОБА_5 (заявлено вимоги на загальну суму 251918,97 грн.) просили визнати їх грошові вимоги до боржника та включити їх до першої черги реєстру вимог кредиторів, а розпорядник майна у повідомленні вказував на необхідність включення таких вимог до четвертої черги задоволення.
Проте, приймаючи ухвалу попереднього засідання від 27.10.2021, суд вказав лише загальний розмір вимог конкретних кредиторів, що підлягають включенню до реєстру кредиторів боржника, а також втрати кредиторів на оплату судового збору, та не зазначив, до яких конкретно черг підлягають включенню окремі суми вимог кожного кредитора, так само в окремих ухвалах суду щодо визнання грошових вимог кредиторів не зазначається про черговість задоволення кожної вимоги. 
Колегія суддів наголошує, що розгляд та вирішення судом питання черговості вимог кредитора є невід`ємною частиною процедури розгляду вимог кредитора, і за наявності спору в частині черговості вимог кредиторів, суд першої інстанції мав обов`язок розглянути та вирішити такий спір. 
Відтак, у цьому випадку суд першої інстанції не розглянув кредиторські вимоги   ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в частині питання внесення цих вимог до першої черги реєстру вимог кредиторів та заперечень розпорядника майна в цій частині, та безпідставно переклав на розпорядника майна обов`язок визначення черговості визнаних судом вимог.
Водночас, апеляційний господарський суд, в силу вимог ст.269 ГПК України, не наділений повноваженнями щодо розгляду спірних питань (щодо черговості вимог кредитоів), які не було розглянуто судом першої інстанції.
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги є           обґрунтованими, проте  підлягають задоволенню частково, а саме ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 у справі №909/965/20 слід скасувати в частині зобов`язання розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відомостей про черговість задоволення кожної вимоги.
Відповідно до п.1, п.4 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

           1. Вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича №02-12/96 від 12.11.2021 (вх.№01-05/3838/21 від 17.11.2021) –  задоволити частково.
  2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 у справі №909/965/20 – скасувати в частині зобов`язання розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відомостей про черговість задоволення кожної вимоги.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 09.03.2022.

Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

                                       суддя                                                             Галушко Н.А.

                                        суддя                                                       Орищин Г.В.