ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/430/22 Справа № 183/2415/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Болкарьова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       01 квітня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 20.03.2021 року о 01.29 годині на 78 км автодороги Н-32, Покровськ-Бахмут-Михайлівка, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Daewoo Lanos реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження медичного огляду для встановлення ступеню сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, що він в цей день керував транспортним засобом, тобто був водієм, в розумінні п. 1.10 ПДР України та суб`єктом адміністративного правопорушення.
       Крім того, посилаючись на вимоги ст. 266 КУпАП, зазначає, що йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціальних технічних засобів, оскільки у працівників поліції був відсутній газоаналізатор Драгер та не складено акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
       Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено невідомими особами, які не мають право на складання протоколів, йому не роз`яснено положення ст. 55, 56, 59 Конституції України та протокол фактично є єдиним доказом його винуватості, оскільки, на його думку, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не містить електронно-цифрового підпису.
       Зазначає, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль не затримано до вирішення справи про адміністративне правопорушення, що, на його думку, свідчить про відсутність факту керування ним транспортним засобом.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, заяв або клопотань про поважність причин неприбуття або відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило. На адресу ОСОБА_1 , зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, постанові суду першої інстанції та в апеляційній скарзі самого ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик до апеляційного суду, проте, відповідно до інформації оператора поштового зв`язку "Укрпошта", вказану повістку не було доставлено у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. У зв`язку з тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять інших засобів зв`язку з ОСОБА_1 та останній, наразі не проживає за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, суд вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №095604 від 20 березня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом працівників поліції, відповідно до якого 20.03.2021 року було зупинено автомобіль Daewoo Lanos реєстраційний номер НОМЕР_1 та в ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, після чого водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, а вказана подія зафіксована на боді-камеру; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції; письмовим направленням на огляд ОСОБА_1 для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом, апеляційний суд зазначає, що вказані доводи спростовуються вищезазначеними письмовими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівників поліції та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції з якого видно, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського відповів, що саме він керував зазначеним транспортним засобом, а тому його доводи в цій частині є неприйнятними.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Таким чином, вищевказана Інструкція передбачає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я з відібранням біологічного середовища для лабораторного дослідження у виді слини, сечі або змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, крові (п. 10-13 Інструкції), у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння та відсутності даних щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не ґрунтуються на вимогах закону.
Доводи ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженими особами є безпідставними та спростовується положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, відповідно до якого, уповноважені посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, в тому числі й за правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Крім цього, безпідставним також є посилання ОСОБА_1 щодо не роз`яснення йому прав, оскільки зазначений протокол містить відповідну графу, у якій ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис про те, що йому роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, які охоплюють права, передбачені ст. 59 Конституції України, зокрема право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності....
З огляду на вказане положення закону, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, в розумінні ст. 251 КУпАП, з огляду на спрощений, на відміну від положень КАСУ, спосіб отримання доказів та вимоги щодо їх допустимості.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на наркотичного.
Як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 повідомлено про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом та подальший рух у якості водія йому заборонено, а тому дії працівника поліції у даному випадку у повному обсязі відповідають вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП. При цьому, виконання положень ст. 265-2 КУпАП, які передбачають порядок тимчасового затримання транспортних засобів відбувається на розсуд працівника поліції, в залежності від конкретної дорожньої обстановки та не містять імперативної вимоги щодо їх застосування.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун