Справа № 442/7333/21                                Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.  
Провадження № 22-ц/811/4265/21                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Копняк С.М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1    на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів непрацездатній матері, 
ВСТАНОВИЛА:
16.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона є пенсіонером, має ряд захворювань, їй були проведені операції на очі. 25.08.2020 отримала закритий перелом шийки стегнової кістки із зміщенням, у зв`язку з чим їй тяжко самостійно пересуватися і доглядати за собою. Її дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. З урахуванням похилого віку та того, що вона проживає сама, її витрати на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, її пенсії не вистачає для забезпечення життєдіяльності. Зазначає, що її син ухиляється від свого обов`язку, не допомагає їй матеріально, не забезпечує всім необхідним для нормального проживання, не відвідує її та не піклується про неї. А тому, зважаючи, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері – відмовлено.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .   
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що її син може надавати допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування, ліків і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. На сьогоднішній день син не допомагає їй матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання та не піклується про неї. Враховуючи всі свої витрати, вважає, що син в змозі платити аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно, для підтримки її матеріального стану та життя. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч., 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 .
Встановлено також, що позивач ОСОБА_1 25.08.2020 отримала закритий перелом шийки стегнової кістки із зміщенням, що підтверджується з медичної картки стаціонарного хворого № 04090( а.с. 10).
Крім цього, із історії хвороби ОСОБА_1 за № 04743 вбачається, що 10.01.2021 у останньої була проведена операція на очі, зокрема: факоемульсифікація катаракти задньокамерної ІОЛ(а.с. 11).
Доказів на підтвердження свого тяжкого матеріального становища, понесення додаткових витрат у зв`язку з хворобою, - позивачем не надано і такі в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Такий обов`язок дітей закріплений в статті 51 Конституції України.
За змістом ст. 201 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.
Отже, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання – стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб – пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому суд при постановлені рішення має зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.
Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
Згадувана стаття Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.
Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.
Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем не представлено суду жодних доказів про її тяжке матеріальне становище, розмір її доходу (отримуваної пенсії) та розмір витрат, понесених нею у зв`язку з захворюваністю, а відтак, і потребу в отриманні аліментів від сина.
Доводи апелянта про те, що вона потребує матеріальної допомоги з боку сина, який зобов`язаний таку допомогу надавати в силу вказівки закону, спростовуються відсутністю передбачених законом підстав для застосування положень ст. 202 СК України.
А тому, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення. 
       Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено:17.02.2022.

Головуючий 
               
Судді