УХВАЛА

10 лютого 2022 року 
Київ
справа №500/1473/20
адміністративне провадження №Зі/990/16/22
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової Олени Володимирівни у розгляді справи №500/1473/20 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправним скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 пред`явив позов до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства охорони здоров`я України (далі також - «МОЗ України»), у якому просив суд:
1) визнати протиправним і скасувати наказ від 18 березня 2020 року №142 «Про перенесення дати голосування виборів ректора», виданий виконувачем обов`язків ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України А. Шульгаєм, та наказ від 9 червня 2020 року №228 «Про призначення дати проведення виборів ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України, виданий тимчасово виконувачем обов`язків ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України І. Кліщ, яким вибори було призначено на 17 червня 2020 року, а також протокол виборчої комісії з проведення виборів ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України від 17 червня 2020 року №8;
2) зобов`язати МОЗ України відповідно до пунктів 6, 8 і пункту 23 постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2014 року №726 та пунктів 2.1, 2.3, 3.1 Положення про порядок проведення виборів ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України, затвердженого протоколом Вченої ради від 15 січня 2020 року №1, повторно оголосити проведення конкурсу на посаду ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України, яке опублікувати у строки і порядку, визначені пунктом 2.2. Положення та постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2014 року №726, та визначити нову дату проведення виборів ректора Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
25 серпня 2021 року до Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на вказані судові рішення.
Ухвалою Верхового Суду від 20 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження й відмовлено у відкритті касаційного провадження.
19 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами.
У зв`язку з перебуванням у відпустках суддів Калашнікової О.В., Білак М.В. (накази від 17 листопада 2021 року №84, від 28 січня 2022 року №15-кв), розгляд вказаної заяви мав відбутися по їхньому виходу з відпусток.
7 лютого 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Калашнікової О.В.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що в ухвалі від 14 вересня 2021 року Верховний Суд неправомірно визнав неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження й надав строк для усунення недоліків касаційної скарги. Надалі ОСОБА_1 вказав, що суддя попри те, що ним не було отримано повного тексту постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, визнала неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження. Водночас ОСОБА_1 зазначив, що після постановлення Верховним Судом ухвали від 20 жовтня 2021 року сторона позивача отримала відповідь Восьмого апеляційного адміністративного суду про те, що позивачу дійсно не надсилалася оскаржувана постанова. Скаржник вважає, що суддя Калашнікова О.В. повинна була за власною ініціативою отримати докази отримання ним копії постанови суду апеляційної інстанції. 
Зрештою ОСОБА_1 зазначив, що його заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року була передана на розгляд судді Калашніковій О.В., яка вже раніше виносила рішення у цій справі з цього самого питання. Це, на думку ОСОБА_1 , порушує його право на справедливий суд і принцип об`єктивності. Також наголошує, що раніше судді Калашніковій О.В. вже заявлявся відвід з інших підстав. 
Покликаючись на пункт 4 частини першої статті 36 КАС України, заявник вважає, що суддю Калашнікову О.В. належить відвести від розгляду цієї справи.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 9 лютого 2022 року визнано відвід необґрунтованим, а заяву про відвід судді Калашнікової О.В. передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
За наслідками автоматизованого розподілу заяву про відвід судді Калашнікової О.В., зареєстровану за №Зі/990/16/22, передано на розгляд судді Мартинюк Н.М.
Розглянувши вказану заяву, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36-37 КАС України.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. 
Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Перевіряючи мотиви, з яких виходив ОСОБА_2 , обґрунтовуючи заяву про відвід судді, Суд зазначає, що ці мотиви по суті зводяться до незгоди з судовим рішенням (ухвалою від 20 жовтня 2021 року), ухваленим колегією суддів, до складу якої входила суддя Калашнікова О.В. Однак подібні доводи в силу приписів частини четвертої статті 36 КАС України не можуть бути визнані обґрунтованою підставою для відводу судді.
Відтак сумнів у неупередженості судді Калашнікової О.В. у зв`язку з вчиненням процесуальних дій та ухвалення судового рішення у справі не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.
Одночасно з цим, не мають під собою правового підґрунтя аргументи ОСОБА_2 про неможливість розгляду заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами колегією суддів, до складу якої входить суддя Калашнікова О.В.
Так, для розгляду втретє поданої касаційної скарги ОСОБА_1 протоколами автоматизованого розподілу від 25 серпня 2021 року, від 18 жовтня 2021 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у складі колегії суддів було визначено суддю Калашнікову О.В. 
Надалі для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами протоколом автоматизованого розподілу від 19 січня 2021 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у складі колегії суддів визначено суддю Калашнікову О.В.
Як встановлено частиною першою статті 366 КАС України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Частиною п`ятнадцятою статті 31 КАС України встановлено, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті. Розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою, якщо рішення, що переглядається, ухвалено відповідно палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою.
Водночас постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8 «Про затвердження Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу та визначення складу суду у Верховному Суді» затверджено Тимчасові засади використання автоматизованої системи документообігу та визначення складу суду у Верховному Суді.
Пунктом 2.5 розділу І Загальні положення Тимчасових засад встановлено, що у разі надходження до Великої Палати, касаційного суду, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами АСДС розподіляє таку заяву шляхом передачі на розгляд раніше визначеному судді-доповідачу зі складу суду, який ухвалив рішення, що переглядається. У разі неможливості сформувати такий склад суду його визначення здійснюється в загальному порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами.
За таких процесуальних правил визначення складу суду доводи ОСОБА_1 про недопустимість повторної участі судді Калашнікової О.В. у розгляді його заяви про  перегляд ухвали за нововиявленими обставинами є необґрунтованими.
Інших підстав, які б свідчили про особисту упередженість судді Калашнікової О.В., її необ`єктивність або недопустимість повторної участі розгляді цієї справи, заявник не навів і Суд їх не встановив.
Оскільки обґрунтовані підстави для відводу судді Калашнікової О.В. відсутні, то у задоволенні заяви про її відвід належить відмовити.
Керуючись статтями 31, 36, 40, 366 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікової Олени Володимирівни у розгляді справи №500/1473/20 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправним скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не може бути оскаржена.

……………………………
Н.М. Мартинюк, 
Суддя Верховного Суду