УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  906/354/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду                           Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 
і рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 у справі

за позовом Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів"
до Виконавчого комітету Житомирської міської ради,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Житомирської обласної ради, 2) Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради,
про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.01.2008 року №72,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 (повний текст складено 10.12.2021) і рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 у справі №  906/354/21, подана 10.01.2022 через засоби поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Житомирська обласна рада Українського фонду "Реабілітація інвалідів" у касаційній скарзі посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. Разом з тим, скаржник не зазначає норм права, щодо застосування яких відсутній висновок Верховного Суду, та не наводить обставин, до яких ця норма повинна застосовуватись. Таким чином, у касаційній скарзі відсутнє обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження. 

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження чи доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін. 

У касаційній скарзі Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" викладено обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень. Водночас скаржником не наведено належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Житомирській обласній раді Українського фонду "Реабілітація інвалідів" необхідно навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали).

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, 291, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житомирської обласної ради Українського фонду "Реабілітація інвалідів" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 і рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 у справі №  906/354/21 залишити без руху до 01.03.2022, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Суддя                                                                                                          Н. О. Багай