Єдиний унікальний номер 225/3645/20 
Номер провадження 22-ц/804/233/22        

Єдиний унікальний номер 225/3645/20                                         Головуючий у 1 інстанції Соляник А.В.
Номер провадження 22-ц/804/233/22                                                               Суддя доповідач Агєєв О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року                                                                                                            м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді                                                      Агєєва О.В.,
суддів                                                             Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,
за участю секретаря судового засідання                  Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 225/3645/20 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Соляник А.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області, в обґрунтування якого  зазначив, що між АБ «Укргазбанк» та Відповідачем був укладений кредитний договір № 2203/730 від 10 грудня 2007 року відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Відповідачеві грошові кошти, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: сума кредиту - 23 000,00 доларів США, процентна ставка за користування кредитом 12,5% річних, строк повернення кредитних коштів, до 09 грудня 2019 року. Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений Кредитним договором строк. Станом на 07.05.2020 року загальна сума заборгованості, що стягується Банком становить: 11 658,91 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена; 9 273,85 дол. США - заборгованість по процентах прострочена, тобто усього  - 20932,76 доларів США. зазначену суму, а також судові витрати банк просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено повністю - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 20932,76 доларів США, яка складається з: 11 658,91 доларів США - заборгованість по кредиту прострочена; 9 273,85 доларів США - заборгованість по процентах прострочена.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 05 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

У подальшому відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати, та направити справу для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
В обґрунтування зазначив, що суд не застосував норму закону №1669 згідно заборони нарахування пені та штрафів на суму заборгованості за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. Також зазначив, що сума заборгованості не обґрунтована жодними доказами, адже з тексту рішення не вбачається розрахунку такої заборгованості та її складових. Факт нарахування необґрунтованої суми грошових зобов`язань за період з 14.04.2014 року  підтверджується інформацією, отриманою відповідачем з Українського бюро кредитних історій. Суд першої інстанції не взяв до уваги строк позовної давності, передбачений п.5.8 Кредитного договору. Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги положення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів  в іноземній валюті». Судом не були досліджені іпотечні договори та не розглянуто можливість звернення стягнення на предмет іпотеки як альтернативний спосіб погашення заборгованості. Висновок про отримання відповідачем кредитних коштів є припущенням. Не враховано також положення п.5.5, 5.6 договору , згідно яких зобов`язання позичальника зупиняються протягом строку дії обставин непереборної сили.
Також під час ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції безпідставно розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності. В ухвалі про відкриття провадження від 31 липня 2020 року зазначено, що судом встановлено, що заява подана з додержанням вимог ст.175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної, та територіальної юрисдикції суду, однак це не відповідає дійсності. Так він з початком бойових дій на території Донецької та Луганської областей України в зв`язку з загрозою його життю був вимушений терміново виїхати з міста Донецьк, де постійно проживав, на територію України, що контролюється офіційною владою, та йому був наданий статус тимчасово переміщеної особи. У зв`язку з захопленням його будинку у Донецьку, який є предметом іпотеки, невідомими озброєними особами він звернувся до Генерального прокурора України, та за цим фактом було порушене кримінальне провадження.  На підставі рішення виконавчого комітету Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.10.2014 року №51/21 КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» 21.10.2014 року йому (відповідачу) виданий ордер №59 на право вселення в житлове приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_1 . Відповідно з 04.11.2014 року відповідач зареєстрований за цією адресою. З ухвали вбачається, що суд здійснював запити щодо місця реєстрації відповідача лише в межах Донецької області, однак значна частина мешканців Донецької області покинула місце постійного проживання, тому відомості адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України від 15.07.2020 року та відповідь Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 23.07.2020 року  не є належними доказами. Як вбачається з довідки Києво-Святошинського районного управління соціального захисту населення про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України від 28.10.2014 року, відповідач перемістився в сел. Гатне Київської області 01 жовтня 2014 року. Також відсутні підстав вважати, що відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи. Під час перегляду судового рішення представник відповідача неодноразово стверджувала про непідсудність даної справи Дзержинському міському суду Донецької області.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду, що проводилось в режимі відео конференції, представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Інші учасники процесу в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача адвоката Сільченко Т.І., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2203/730 від 10 грудня 2007 року, відповідно до умов якого сума кредиту - 23 000,00 доларів США. Процентна ставка за користування кредитом 12,5% річних. Строк повернення кредитних коштів, до 09 грудня 2019 року.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Кредитним договором встановлено, що станом на 07.05.2020 року загальна сума заборгованості, що стягується Банком становить: 11 658,91 дол. США - заборгованість по кредиту прострочена; 9 273,85 дол. США - заборгованість по процентах прострочена.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав свої  зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача.
Однак з висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки суд дійшов до нього з порушенням норм процесуального права.
Так, доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності та з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, заслуговують на увагу виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до позовної заяви додана копія кредитного договору №2203/730 від 10 грудня 2007 року, у якому адреса реєстрації відповідача зазначена як АДРЕСА_2 .
Вказана позивачем у позовній заяві адреса місця проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України, проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження в порядку, передбаченому ч.1 ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
Відповідно до ч.1 ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
В матеріалах справи містяться наступні оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області: від 03.08.2020 року про призначення судового засідання на 08.09.2020 року, від 23.09.2020 року на 01.10.2020 року, від 05.11.2020 року на 26.11.2020 року. 
Проте, в оголошеннях відсутнє посиланням на веб-адресу ухвали суду про відкриття провадження  в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Зазначені обставини свідчать про те, що оголошення про виклик відповідача, які містяться в матеріал справи не відповідають вимогам ч.1 ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, про що представник відповідача зазначав в заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі. Дана обставина є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
З аналізу наведеної процесуальної норми вбачається, що за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2203/730 від 10 грудня 2007 року. Отже, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. За нормами ЦПК України в даному випадку не передбачено підсудність даної справи за вибором позивача або виключну підсудність. Отже, до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають застосуванню загальні правила щодо територіальної підсудності пред`явлення позову за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, у липні 2020 року при зверненні до Дзержинського міського суду Донецької області було зазначено адресу реєстрації відповідача  - АДРЕСА_2 .
Згідно ч.1 ст.187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
За ч.ч.6-8 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.  Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З матеріалів справи також вбачається, що судом першої інстанції було зроблено запит до Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про надання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення Операції об`єднаних сил інформацію відносно відповідача.
З відповіді Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 23.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , у базі «Облік ВПО» станом на 22.07.2020 року не значиться. Водночас зазначено, що інформацією стосовно внутрішньо переміщених осіб по іншим регіонам України центр не володіє.

У матеріалах справи також наявні відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 15.07.2020року, згідно яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з обліку не значиться. Запиту, на виконання якого надані дані відомості, матеріали справи не містять. Крім того, у відомостях зазначено, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» повноваження з реєстрації місця проживання з 04.04.2016 року делеговані органам місцевого самоврядування, та для перевірки актуальності інформації про реєстрацію місця проживання необхідно звертатися до органів реєстрації відповідно реєстру територіальної громади.
Інших  дій для з`ясування місцезнаходження відповідача. у тому числі звернення до органів місцевого самоврядування або запиту до Єдиного державного демографічного реєстру вчинено не було.
Водночас згідно копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1   відповідач з 04.11.2014 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 
Отже, ОСОБА_1 як на момент пред`явлення позову, та і на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене також призвело до неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Віктор Назаренко проти України» від 3 жовтня 2017 року; «Лазаренко та інші проти України) від 27 червня 2017 року).
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач особисто або через свого представника участі у розгляді справи у суді першої інстанції  не приймав, та першим документом, поданим відповідачем, була апеляційна скарга на заочне рішення, у відкритті провадження за якою було відмовлено ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у зв`язку з порушенням порядку оскарження заочного рішення. У зазначеній апеляційній скарзі, а також у заяві про перегляд заочного рішення відповідачем було зазначено про непідсудність даної справи Дзержинському міському суду та необхідність передання даної справи за територіальною підсудністю.
Таким чином, оскільки відповідач у справі, яка підлягає розгляду за правилами загальної підсудності (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача фізичної особи), на час звернення ПАТ АБ «Укргазбанк» із позовом до суду мав зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання у м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, на яке поширюється територіальна юрисдикція Києво-Святошинського районного суду Київської області, тому дана справа підсудна саме цьому суду.

Зважаючи на те, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором, то позивач звернувся до суду із позовом із порушенням правил територіальної підсудності, визначеної ст. 27 ЦПК України.
Однак суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище обставини, у достатній мірі не врахував вимоги закону під час відкриття провадження у справі та розгляду справи по суті.
При цьому суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.
Відповідний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 125/1267/16-ц.  

Відповідно до п.5 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Згідно ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги процесуального закону, колегія суддів вважає, що заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року  у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , постановлене судом із порушенням правил підсудності, доказів того, що відповідач належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи матеріали справи не містить, тому у відповідності до ст.378 ЦПК України оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду по суті до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

При скасуванні рішення суду з зазначених підстав апеляційний суд вважає також недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, оскільки вони можуть стати предметом розгляду при новому розгляді справи. 

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду скасовано з направленням до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністтю, то у даному випадку розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 374, 378, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 листопада 2020 року скасувати.
Цивільну справу № 225/3645/20 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: 

Повний текст судового рішення складено 01.02.2022 року

Головуючий суддя                                                                О.В. Агєєв