КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
      Єдиний унікальний номер справи: 755/9353/20    Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
      Номер провадження: 22-ц/824/3562/2021               Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И 
 
09 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П., 
суддів: Білич І,М., Слюсар Т.А., 
при секретарі Качалабі О.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
 До Дніпровського районного судуміста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція», позивач) із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, боржник)  про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 
Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площа якого складає 193 кв.м. 
З жовтня 2016 року відповідач не вносить плати за отриманні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого, станом на 05 травня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі                                  77 713,75 грн., яка ним не погашається.
Також,  ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначило, що за правилами          ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.   
За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі               77 713,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 512,14 грн., три відсотки річних у розмірі 4 528,05 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня           2020 року позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20, код ЄДРПОУ 37739041, р/р НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 77 713 (сімдесят сім тисяч сімсот тринадцять) грн. 75 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. Гната  Хоткевича, буд. 20, код ЄДРПОУ 37739041  р/р НОМЕР_3                 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) інфляційну складову боргу в сумі                             11 512,14 грн., 3 % річних в сумі  4 528,05 грн., а всього: 16 040 (шістнадцять тисяч сорок) гривень 19 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ТОВ «Євро- Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20, код ЄДРПОУ 37739041, р/р НОМЕР_3 в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві) судові витрати по сплаті судового збору в сумі              2 102,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «Євро-Реконструкція» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції без з`ясування всіх фактів, що входять до предмета доказування у даній справі, дійшов помилкового висновку про задоволення вимог ТОВ «Євро-Реконструкція».
За доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , поза увагою суду першої інстанції залишились обставини щодо отримання відповідачем послуг з централізованого опалення, оскільки в матеріалах справи відсутній як укладений між сторонами договір з постачання ТОВ «Євро-Реконструкція» теплової енергії для потреб опалення нежитлового приміщення, що належить відповідачу, так і платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг ОСОБА_1 . Не досліджувались судом першої інстанції і застосовані позивачем тарифи для оплати відповідачем, як фізичною особою, послуг з централізованого опалення, оскільки за проведеними позивачем обчисленнями визначені ним тарифи поширюються на таких суб`єктів як юридичні особи, а надані позивачем письмові докази, в яких міститься особовий рахунок № НОМЕР_4 юр, який відповідає особовому рахунку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва, підтверджують той факт, що споживачем теплової енергії, що постачає позивач, є балансоутримувач будинку - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва, а не відповідач у справі.
Також судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення не перевірені інші фактичні дані, які стосуються строку позовної давності для звернення позивача до суду з даним позовом.
Відповідач вважає безпідставним висновок суду першої інстанції і в частині стягнення з нього на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних, посилаючись на норми статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими передбачена сплата саме пені за несвоєчасно здійснені платежі за житлово-комунальні послуги у розмірі, встановленому у договорі.
Просив врахувати допущенні судом першої інстанції порушення приписів статей 179, 279 ЦПК України у вигляді долучення до матеріалів справи відповіді позивача на відзив, який подано позивачем з пропуском строку на його подання та був безпідставно долучений судом першої інстанції до матеріалів справи, а також не вирішення судом першої інстанції клопотання відповідача, наведеного у відзиві на позов, в якому містилось його прохання до суду про розгляд справи з повідомленням сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржуване судове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини, що мають значення для справи, висновки суду ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах та відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції при розгляді справи не допущено порушення норм процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права.
Спростовуючи доводи апеляційної скарги відповідача, зазначає про те, що ним не надано доказів на підтвердження відключення від теплопостачання належного йому приміщення, а тому ОСОБА_1 , як особа, яка на відповідній правовій підставі займає нежиле приміщення загальною площею 193 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 за умови споживання теплової енергії у гарячій воді/парі має відшкодувати вартість, наданої теплової енергії. При цьому, відсутність укладеного з відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг, а також виставлених рахунків на оплату послуг не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язку з оплати споживчих послуг. Окрім того, як зазначило ТОВ «Євро-Реконструкція», претензій з приводу якості отриманих послуг, відмови від отримання послуг від відповідача не надходило.
Частинами 1, 2 ст. 376 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом ст. 44  ЦПК України, особи, які  беруть участь у справі зобов`язані  добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
В судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, представник                  ОСОБА_1 - адвокат Лукацька Л.Г. вимоги апеляційної скарги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» - адвокат   Мартьянова Л.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила  рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року залишити без змін, так як вважає його законним та обґрунтованим.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг постачання централізованого опалення, з урахуванням ПДВ у розмірі 28 933,19 грн., а в задоволенні решти позовних вимог відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На думку колегії суддів, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року не в повній мірі відповідає таким вимогам закону з огляду на наступне.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщеньзагальною площею 193 кв.м., в будинку    АДРЕСА_1 , що ним не заперечується.
Договір між позивачем та відповідачем на постачання послуг з централізованого опаленняне був укладений.
Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, наданого ТОВ «Євро-Реконструкція»,  у ОСОБА_1 , станом на 05 травня 2020 рокувиникла заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 77 713,75 грн., за період - з жовтня 2016 року по грудень 2019 року (включно), яку позивач просив стягнути з відповідача. У зв`язку з зазначеним та у відповідності до ст. 625 ЦК України позивач також просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати у розмірі                         11 512,14 грн., три відсотки річних у розмірі  4 528,05 грн. (а.с. 7-9, 10-12).
Згідно ізст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від              24 червня 2004 року № 1875, який діяв до 01 травня 2019 року (далі - Закон України № 1875-IV), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який введено в дію з                 01 травня  2019 року, виходячи з п. 1 Прикінцевих та перехідних положень (далі - Закон України № 2189-VIII), п.п. 18, 20, 30 Правил Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від    21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила),  споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Плата за надані послуги, вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Частиною 1 ст. 19 Закону України № 1875-IV було передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 
Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8, ст. 13 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно із ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Частиною 7 ст. 26 Закону України № 1875-IV було визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 
За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних нормах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У газеті Хрещатик (№ 103 (4503)), 23 липня 2014 року позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті Хрещатик» 06 серпня      2014 року (№ 111 (4511)).
Оскільки, згідно з ч. 2 ст. 641 ЦК України, реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням укласти договір (оферту), якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях, то відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її приєднання (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 1 ст. 12 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Як встановлено судом, ТОВ «Євро-Реконструкція» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198.
У вказаному будинку, відповідачу належать нежитлові приміщення загальною площею 193 кв.м., до складу яких входять нежитлові приміщення 1-го поверху, туалет, частина входу (тамбур) та частина коридору, підвальне приміщення.
За результатами звіту обстеження інженерних мереж - системи опалення окремих приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,  від 01 листопада 2021року, складеного  на вимогу суду апеляційної інстанції, вбачається, що стан системи трубопроводів системи опалення незадовільний, особливо в підвальному приміщенні, знайдено один прилад повністю зашламований і відповідно не працюючий. Тому, загальна площа приміщень із наявними приладами опалення складає 111.7 кв.м.  Виходячи із стану та складу огороджувальних конструкцій та стану системи опалення якість надання послуг з теплопостачання кінцевому споживачеві явно занижена. 
Договорів на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ОСОБА_1 , як власником спірного приміщення, укладено не було. 
Оскільки факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання відповідачем таких послуг у період з жовтня  2016 року по грудень 2019 року (включно) у розмірі 77 713,75 грн.
При цьому, позивачем повинно бути доведено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» в частині стягнення з ОСОБА_1  вказаної суми та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з жовтня 2016 року по грудень 2019р. (включно) у розмірі      77 713,75 грн., із оскаржуваного судовогорішення не вбачається, на підставі яких саме доказів судом першої інстанції встановлено факт надання послуг позивачем у спірний період, перелік наданих послуг та споживання таких послуг відповідачем. При цьому, Дніпровський районний суд міста Києва при розгляді справи не з`ясовував правових підстав для здійснення відповідачем оплати за надання таких послуг. Також, судом не встановлювалось фактичне направлення товариством на адресу відповідача рахунків для оплати послуг з централізованого опалення, з метою проведення відповідних оплат спожитих послуг.
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
Водночас, із оскаржуваного судового рішення не вбачається, що судом першої інстанції встановлювалися обставини, які є підставою для оплати відповідачем наданих послуг з централізованого опалення за вказаний у позовній заяві позивача період.
Згідно із п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VIII, який набрав чинності 02 серпня 2017 року, (далі - Закон № 2119-VIII), комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 10 Закону № 2119-VIII, передбачено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку  обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування             внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Згідно із ст. 8 Закону № 2119-VIII рахунки на оплату наданої комунальної послугиформуються виконавцем або визначеною власником (співвласником) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги.
Виконавець формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: 1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; 2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; 3) період, за який здійснюється нарахування;  4) загальна сума до сплати; 5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); 6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період;             7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; 8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); 9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії                  (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.
В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про надання позивачем рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії споживачу, за змістом та формою, визначеною статтею 8 Закону                                № 2119-VIII.
При цьому, судом першої інстанції при розгляді справи не булидосліджені питання про те, яким чином відповідач повинен був проводити оплату, якщо рахунки на оплату послуг йому не надавались, а також те, яким чином він проводив оплату, в якому розмірі і за який період, якщо позивач зазначає, що ОСОБА_1 припинив оплату за надані послуги з жовтня     2016 року.
Долучені до матеріалів цивільної справи на вимогу суду апеляційної інстанції рахунки-фактури не тільки не підтверджують факт надання їх відповідачу, а й не підтверджують факту виставлення їх саме                   ОСОБА_1 .  
З огляду на викладене, Дніпровський районний суд міста Києва безпідставно прийшов до висновку, що відповідач не виконує зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 77 713,75 грн.
Безпідставність зазначеного підтверджується ііншими матеріалами справи, а саме, розрахунком фактичного споживання ОСОБА_1 теплової енергії, який складений товариством (т.1 а.с. 7-9).
Згідно із розрахунком,відповідач рахується у позивача як фізична особа підприємець, особовий рахунок зазначений як 420200/2юр і відповідає особовому рахунку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» 420200.
Також, в цьому розрахунку, позивачем застосовані тарифи на послугу централізованого опалення згідно із постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 вересня 2016 року № 1757, від 02 грудня 2016 року № 2126, від                    01 лютого 2017 року № 151, від 30 березня 2017 року № 439, від 09 листопада 2017 року  № 1391, від 14 червня 2018 року № 404, від 18 жовтня 2018  року    № 1225, від 11 грудня 2018 року № 1820.
Норми цих постанов визначають тарифи на теплову енергію, її виробництво, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення). 
Документи, які б підтверджували статус ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця позивачем суду не надано.
Відповідачем надані скріншоти із сайту Міністерства юстиції України, відповідно до яких, відсутня інформація в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про ОСОБА_1 , як фізичної особи підприємця.
Тобто, ТОВ «Євро-Реконструкція» застосовуючи до відповідача - фізичної особи тарифи за споживання теплової енергії, які визначені для інших споживачів, не довело факту правомірності застосування саме таких тарифів.
Як зазначалось вище, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Однак, колегія суддів вважає, що вказаний обов`язок виникає лише в разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Така позиція викладена і в Постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц.
Згідно із п. 2 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, неопалюване приміщення - приміщення у будівлі, яка забезпечується тепловою енергією від централізованого або автономного джерела теплопостачання та у якому не нормується температура внутрішнього повітря і відсутні опалювальні прилади будь-якого типу та трубопроводи внутрішньобудинкової системи теплопостачання та постачання гарячої води.
Із звіту обстеження інженерних мереж - системи опалення окремих приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від                               01 листопада 2021 року та акту обстеження приміщення від 06 грудня                2021 року, складеному представниками позивача та відповідачем, вбачається, що до нежитлових приміщень загальною площею 193 кв.м. входять приміщення, в яких відсутні або не працюють опалювальні прилади, у зв`язку з чим такі приміщення є неопалювальними, а отже, відповідач в таких приміщеннях послугами теплопостачання не користувався.
З огляду на викладене, Дніпровським районним судом міста Києва не встановлено, якими доказами, окрім тверджень самого позивача, підтверджується надання відповідачу послуг з теплопостачання до нежитлових приміщень загальною площею 193 кв.м., за період з жовтня        2016 року по грудень 2019 року. 
Враховуючи вище наведені та надані суду докази, те, що відповідач заперечує надання йому послуг з опалення, в зв`язку з чим, встановленню підлягає дійсний обсяг наданих ТОВ «Євро-Реконструкція» послуг ОСОБА_1 . Така позиція викладена і в Постанові Верховного Суду від     22 травня 2019 року у справі № 642/8210/16-ц
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем повинно бути сплачено на користь позивача за надані послуги з централізованого опалення нежитлових приміщень загальною площею 111,7 кв. м.
Так як, ТОВ «Євро-Реконструкція» заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла з жовтня 2016 року по грудень 2019 року, тому, вартість послуг за опалення нежитлових приміщень площею 111,7 кв. м. становить 33 820,84 грн. (без ПДВ). 
Позов ТОВ «Євро-Реконструкція» поданий до суду 23 червня                       2020 року.
Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги з врахуванням строку позовної давності, в межах трьох років.
Аналізуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги по опаленню спірних нежитлових приміщень площею           111.7 кв. м., з застосуванням строку позовної давності, з жовтня 2017 року по грудень 2019 року (з урахуванням ПДВ 4 822,02 грн.), в розмірі                            28 933,19 грн.  
Розрахунок суми боргу, визначений на вимогу апеляційного суду, долучений відповідачем до матеріалів справи та не спростований позивачем.
В Постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі                           № 650/1252/17 зазначено, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.
Тому,колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи не звернув увагу на те, що позивачем повинно бути доведено за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не тільки факт надання послуг, їх обсяг, вартість, а також фактнастання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат                   та 3 % річних, нарахованих на суму боргу з оплати постачання та споживання позивачем теплової енергії, Дніпровським районним судом міста Києва не встановлено, з якого моменту боржник у спірних правовідносинах вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати цих послуг, що відповідно визначає право кредитора вимагати стягнення сум 3 % річних та інфляційних витрат в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи відсутність між сторонами договірних правовідносин, не надано суду таких доказів і товариством, тому, позивачу, в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» інфляційних втрат та 3 % річних, необхідно відмовити.  
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня                 2020 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» (01011, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20, код  ЄДРПОУ 37739041) заборгованість по оплаті послуг постачання централізованого опалення, з урахуванням ПДВ у розмірі                                   28 933 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 19 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:                                                                   О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                І.М. Білич 

                                                                                           Т.А. Слюсар