Ухвала
    
12 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 697/863/21
провадження № 61-20831ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року, додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» (далі - ПСП «Яблуневий сад»), у якому просила: поновити строк на звернення до суду з даним позовом; стягнути середній заробіток за період затримки з 20 серпня 2020 року по 24 березня 2021 року - день фактичного розрахунку у сумі 124 343,48 грн; стягнути компенсацію за невикористані 50 календарних днів соціальної відпустки на дітей у сумі 41 726,00 грн; стягнути компенсацію за невикористану основну відпустку у період з липня 2018 року по лютий 2020 (кількістю 33 дні) у сумі 27 539,16 грн; витребувати у відповідача ПСП «Яблуневий сад» всі наявні документи, які стосуються працевлаштування ОСОБА_1 , а також документи, які свідчать про використання всіх видів відпусток ОСОБА_1 (основних та додаткових на дітей), а саме: табелі обліку використання робочого часу з 2014 по 2018 рік (форма № П-5), з підписами відповідальних осіб, оригінали заяв ОСОБА_1 на ім?я директора ПСП «Яблуневий сад» про надання відпусток основних та додаткових та накази про надання таких відпусток ОСОБА_1 з її підписом про ознайомлення з наказом за період з 2014 по 2020 рік з підписами відповідальних осіб, особову картку працівника ОСОБА_1 (форма № П-2).
 
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПСП «Яблуневий сад», на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку заробітної плати та лікарняних при звільненні за період з 20 серпня 2020 року по 13 січня 2021 року у розмірі 12 161,25 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Додатковим рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року, заяву ПСП «Яблуневий сад» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПСП «Яблуневий сад» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 748,76 грн. В решті заяви відмовлено.
 
21 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року, додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції, додаткового рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ціна позову у справі № 697/863/21 становить 193 608,64 грн (124 343,48 грн + 41 726,00 грн + 27 539,16 грн) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 697/863/21 є малозначною у силу вимог закону.
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року, додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          І. О.  Дундар  
 
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук