справа №754/1317/20
головуючий у суді І інстанції Лісовська О.В.
провадження № 22-ц/824/1296/2022
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
         18 лютого 2022 року                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції             (м. Львів) на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Надії Михайлівни,

В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2021 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у        м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)    Кирилюк Н.М., мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ): - систематичні побачення без присутності матері ОСОБА_2 у І та ІІІ суботу місяця з 09:00 год. до 18:00 год. неділі; - протягом навчального року щороку половину тривалості канікул за домовленістю з матір`ю та за згодою дитини). 19 липня 2021 року ОСОБА_1 було направлено заяву про примусове виконання зазначеного рішення. У свою чергу, 29 липня 2021 року стягувачем було отримано повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року. 
Скаржник вважав дії головного державного виконавця ВДВС у Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. неправомірними, відмову у відкритті виконавчого провадження такою, що не відповідає вимогам закону з наступних підстав. Головним державним виконавцем Кирилюк Н.М. під час винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року було порушено норми чинного законодавства, оскільки відсутні жодні підстави передбачені ч. 4 ст. 4 Закону для повернення виконавчого документа стягувачу. Більше того, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання винесено з пропуском триденного строку, передбаченого ч. 4 ст. 4 Закону, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. 
У виконавчому листі зазначена адреса місця реєстрації боржника, однак стягувач, користуючись своїм законним правом, передбаченим Законом (останній є спеціальним), звернувся з виконавчим документом для його виконання за фактичним місцем проживання боржника з належними та допустимими доказами такого фактичного проживання. Разом із заявою про примусове виконання рішення від 19 липня 2021 року державній виконавчій службі було надано належним чином завірену копію рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року у справі № 754/13173/20 де зазначено, що: «Після розірвання шлюбу їх спільна дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Адреса фактичного місця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ». Вказане судове рішення є належним документом (доказом), який підтверджує, що адреса фактичного проживання/перебування боржника ОСОБА_2 є територія ( АДРЕСА_1 ), на яку поширюється компетенція Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 
На підставі викладеного, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року; визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. щодо не відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва у справі                         № 754/13173/20 від 8 червня 2021 року; визнати незаконним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року, винесене головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)       Кирилюк Н.М.; зобов`язати головного державного виконавця ВДВСС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Деснянським районним судом м. Києва у справі           № 754/13173/20 від 8 червня 2021 року, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини і вільному спілкуванні.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Надії Михайлівни задоволено.
Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року.
Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. щодо не відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва у справі №754/13173/20 від 8 червня 2021 року .
Визнано незаконним та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року, винесене головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М.
Зобов`язано головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)    Кирилюк Н.М. прийняти до виконання виконавчий лист, виданий Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/13173/20 від 8 червня 2021 року, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини і вільному спілкуванні.
Не погоджуючись із указаною ухвалою начальник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції             (м. Львів)  - Іщук Н. звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем надано підтвердження місця проживання боржника, зокрема, що завірена копія рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року, де зазначено, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишилась проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджує факт проживання боржника за вищезазначеною адресою, оскільки жодним чином не спростовує в оскаржуваній ухвалі доводів органу державної виконавчої служби.
Зазначає, що на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави стверджувати, що саме ця адреса і є фактичним місцем проживання боржника, оскільки суд цей факт достеменно не встановлював при розгляді справи, а лише констатував ту обставину, що після розірвання шлюбу спільна дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою:   АДРЕСА_1 . Крім цього, ця обставина доводить лише факт проживання за цією адресою дитини, однак не доводить, що боржник на момент пред`явлення виконавчого документа до виконання продовжує там фактично проживати.
   Наголошує, що мова йде про достатній часовий проміжок, в межах якого могло змінитись фактичне місце проживання боржника, а відтак, достовірність поданого доказу, як такого який достеменно підтверджує місце проживання боржника, не є підтвердженою.
Звертає увагу, що в рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року визначено місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , а місце реєстрації: АДРЕСА_2 , а у виконавчому листі 754/13173/20, виданим Деснянським районним судом міста Києва, зазначено тільки адресу місця реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_2 .
3 грудня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гапоненка Р.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Вказує, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року у справі № 754/13173/20 є законною та обґрунтованою, а також такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у повній мірі з`ясовано усі обставини, які мають значення для справи, оскільки дана ухвала повною мірою відповідає нормам ст. 263 ЦПК України, а тому не підлягає скасуванню.
Зазначає, що ОСОБА_1 користуючись своїм законним правом передбаченим Законом, а саме: ч. 1, 4 ст. 4, ч. 1 ст. 24, Закону, ч. 3 ст. 26 Закону та п. З розділу III Інструкції, звернувся з виконавчим документом для виконання за фактичним місцем проживання боржника, з належними та допустимими доказами такого фактичного проживання.
Звертає увагу, що разом із заявою про примусове виконання рішення від 19 липня 2021 року державній виконавчій службі було надано належним чином завірену копію рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року у справі                № 754/13173/20 де зазначено, що: «Після розірвання шлюбу їх спільна дитина проживає разом з матір`ю за адресою:          АДРЕСА_1 . Адреса фактичного місця проживання ОСОБА_2 :           АДРЕСА_1 ».
У судовому засіданні начальник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства (м. Львів)  - Іщук Н.В. просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Безрода Р.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи рішення про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було надано жодних доказів, які б підтвердили законність дій, як державного виконавця.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 щодо участі у вихованні і спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - систематичні побачення без присутності матері ОСОБА_2 у І та ІІІ суботу місяця з 09:00 год. до 18:00 год. неділі; - протягом навчального року щороку половину тривалості канікул за домовленістю з матір`ю та за згодою дитини.
На виконання судового рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року видано виконавчий лист № 754/13173/20 від 8 червня 2021 року.
19 липня 2021 року ОСОБА_1 направив до Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Заяву про примусове виконання рішення, до якої було долучено оригінал Виконавчого листа №754/13173/20 від 8 червня 2021 року та належним чином завірену копію рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року.
27 липня 2021 року головним державним виконавцем ВДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кирилюк Н.М. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, відповідно до якого виконавчий документ повертається без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
За змістом пункту 3 частини першої статті 4 і пункту 1 частини першої статті 26 Закону «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення за заявою стягувача на підставі виконавчого документа, у якому, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Частиною другою статті 24 Закону «Про виконавче провадження» обумовлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
За приписами пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.  Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. При цьому місцем виконання рішення є місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника.
Крім цього, Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника, зазначеного у виконавчому документі даним зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постанові № 826/15676/16 від 29 квітня 2020 року.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону, одним з обов`язкових реквізитів виконавчого документа є адреса місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.
При надходженні до приватного виконавця виконавчого документа, він зобов`язаний перевірити наявність в ньому всіх обов`язкових реквізитів, визначених частиною першою статті 4 Закону, зокрема, й щодо зазначення у виконавчому документі адреси місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи.
Відповідно до приписів статей 4, 24 Закону України «Про виконавче провадження», місце виконання виконавчого документу на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження визначається не приватним виконавцем, а відомостями, що містить виконавчий документ, складений та виданий уповноваженою на те особою, в якому серед іншого зазначається місце проживання боржника. Саме на підставі таких відомостей приватний виконавець вирішує питання про відкриття виконавчого провадження.
У разі встановлення, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, приватний виконавець повертає його відповідно до приписів пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону.
Як вбачається із матеріалів справи, користуючись своїм правом на пред`явлення виконавчого документа до виконання за місцем фактичного знаходження боржника, в заяві про примусове виконання  рішення стягувачем було зазначено, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Із повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 27 липня 2021 року, яке підписане Головним державним виконавцем   Кирилюк Н.М. та направлене ОСОБА_1 , вбачається, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягував має додати документ/копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби або територія виконавчого округу приватного виконавця. Відповідно до ч.3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень підтверджувати факт проживання боржника є обов`язком стягувача.
Саме цю вимогу інструкції і було виконано стягувачем, оскільки у виконавчому документі вказано адресу місця реєстрації боржника (м. Київ), що відрізняється від фактичного місця проживання. У підтвердження місця фактичного проживання боржника у м. Рівному стягувачем було надано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року, яким відповідну обставину встановлено в судовому порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є  обов`язковість судового рішення.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Зокрема у рішенні Деснянського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року у мотивувальній та резолютивній частині встановлено факт місця проживання боржника та дитини.
Крім того, стягувачем подано заяву про виконання судового рішення щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, яка проживає у м. Рівному.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.  Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.
Отже, висновок суду першої інстанції про задоволення скарги ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.
 
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 7 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21 лютого 2022 року.

Головуючий                                                                 Т.О. Писана
 
Судді                                                                              К.П. Приходько
 
                                                                                        С.О. Журба