ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/10808/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з позовом до суду, в якому просить зобов`язати відповідача знести надбудову на терасі приміщення АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем самовільно, без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, розробленого у відповідності до вихідних даних, що видаються відповідними службами міста Києва, розпочаті будівельні роботи із реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , шляхом надбудови на терасі, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідачем в установлений строк добровільно не виконано вимог, встановлених у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.05.2017, виданого Департаментом, що є підставою для звернення до суду з вимогою про знесення самочинного будівництва.
Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що реконструкція нежитлового приміщення НОМЕР_2 не передбачає забудову земельної ділянки, межі існуючої забудови та зовнішні геометричні розміри приміщення не змінюються, а тому знесення надбудови над терасою нежитлового приміщення НОМЕР_2 не може вирішуватись у порядку ст. 376 Цивільного кодексу України. Щодо виконання приписів від 30.05.2017, складених Департаментом, представником позивача наголошено на тому, що відповідачем одразу ж було зупинене виконання робіт з реконструкції нежитлового приміщення, а також відповідачем здійснюються ряд заходів для отримання дозвільних документів для здійснення реконструкції.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що ним вчинялися та продовжують вчинятися дії, спрямовані на отримання дозвільних документів. Звертає увагу на складність процедури для отримання відповідних документів. На момент подання апеляційної скарги відповідачем отримано Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежилого приміщення НОМЕР_2-офіс під офісне приміщення в межах геометричних розмірів фундаментів у плані» (реєстраційний №330 від 09.03.2021, реєстраційний номер ЄДЕСББ MU01:0989-7535-7953-8098). Наголошує на відсутності правових підстав для прийняття рішення про знесення самочинного будівництва.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Також позивачем подано клопотання про розгляд справи за його участі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова, тому колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, клопотання апелянта не підлягає задоволенню.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.
Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами чого складено акт від 30.05.2017, в якому зазначено, що відповідачем самовільно без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, розробленого у відповідності до вихідних даних, що видаються відповідними службами міста Києва, розпочаті будівельні роботи із реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_1, шляхом надбудови на терасі, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
На підставі викладеного, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) складено приписи:
-          про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.05.2017, яким від відповідача вимагалось у термін до 30.06.2017 усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності у встановленому законодавством порядку;
-          про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, використовуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 30.05.2017, яким від відповідача вимагалось зупинити виконання будівельних робіт до усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
З метою перевірки виконання вимог вказаних приписів Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами чого складено акт від 04.10.2017, в якому зазначено про те, що відповідач у встановлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.05.2017, виданого Департаментом.
Вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з вимогою про зобов`язання відповідача знести надбудову на терасі приміщення АДРЕСА_1.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для зобов`язання відповідача знести надбудову на терасі приміщення АДРЕСА_1.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Нормативно-правовим актом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. 16 та 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №553 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).
Органи державного архітектурно-будівельного контролю ведуть облік справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та контролюють виконання приписів і постанов про накладення штрафів (п. 23 Порядку №553).
Приписами ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.
У свою чергу, згідно зі ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.
Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Натомість, у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 вказано, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо притягнення винної особи до відповідальності.
У постанові від 09.12.2019 у справі №826/22842/15 Верховний Суд зазначив, що законом визначено обов`язок суб`єкта владних повноважень видати особі, що здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з визначенням строку для добровільного виконання припису. Наступним обов`язком суб`єкта владних повноважень, який необхідно виконувати у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, є подання позову до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Пред`явленню такого позову передують такі дії: виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №815/2311/15 та від 09.07.2020 у справі № 463/4564/16-а.
За результатами розгляду справи Верховний Суд сформував правовий висновок наступного змісту: реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених законом має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до частин першої, четвертої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення з даним позовом до суду слугувало не виконання відповідачем вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.05.2017, виданого Департаментом, складеного з огляду на те, що ОСОБА_1 самовільно без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, розробленого у відповідності до вихідних даних, що видаються відповідними службами міста Києва, розпочаті будівельні роботи із реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , шляхом надбудови на терасі, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідачем самовільно без документів, що надають право на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, розробленого у відповідності до вихідних даних, що видаються відповідними службами міста Києва, розпочаті будівельні роботи із реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , шляхом надбудови на терасі, чим порушено ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Разом із тим, на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем отримано Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежилого приміщення НОМЕР_2-офіс під офісне приміщення в межах геометричних розмірів фундаментів у плані» (реєстраційний №330 від 09.03.2021, реєстраційний номер ЄДЕСББ MU01:0989-7535-7953-8098).
Також, ТОВ «НДПІ «Зодчий» на замовлення відповідача розроблено проектну документацію по об`єкту «Реконструкція нежилого приміщення НОМЕР_2-офіс під офісне приміщення в межах геометричних розмірів фундаментів у плані по АДРЕСА_1 ».
Таким чином, відповідачем вчиняють дії з метою отримання усіх необхідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, здійснювати реконструкцію нежитлового приміщення, тому вказана обставина не дає підстави для визначення цієї споруди об`єктом самочинного будівництва.
Колегія суддів, враховуючи встановленні обставини у справі та наявність у відповідача відповідних документів, вказує на передчасність застосування до відповідача санкції у вигляді знесення самочинно збудованого об`єкта.
Колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Разом із тим, колегія суддів вказує, що висновки суду апеляційної інстанції по даній справі не звільняють відповідача від обов`язку виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_1 виключно за наявності усіх дозвільних документів, оскільки виконання таких робіт без дозвільних документів матиме наслідком застосування санкцій передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Висновок суду апеляційної інстанції по даній справі стосується виключно передчасності застосування такого заходу як знесення самочинного будівництва, однак не звільняє відповідача від обов`язку отримання документів у відповідності до норм чинного законодавства та не надає дозвіл на виконання цих робіт без таких документів.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, щодо відсутні підстави для зобов`язання відповідача знести надбудову на терасі приміщення АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно квитанції від 03 листопада 2021 року № 7464006 було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року у загальному розмірі 2643,00 грн.
Оскільки даним судовим рішенням було повністю задоволено апеляційну скаргу відповідача, суд апеляційної інстанції у відповідності до приписів ст. 139 КАС України змінює розподіл судових витрат в частині сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - відмовити.
Стягнути з Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32, код ЄДРПОУ 40224921) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн (дві тисячі шістсот сорок три гривні).
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16.02.2022.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна