Ухвала
 
07 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 757/16900/20 
провадження № 61-6276св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Верховна Рада України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Верховної Ради України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року у складі судді Матійчук Г. О. та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Іванової І. В., Невідомої Т. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, позов задоволено. 
 
Визнано такою, що порушує немайнове право ОСОБА_1 на використання імені та правовий принцип презумпції невинуватості інформацію: «Зокрема, справа щодо притягнення до кримінальної відповідальності колишнього секретаря РНБО ОСОБА_1 . Обвинувальний акт щодо ОСОБА_1 до цього часу до суду не скерований, незважаючи не те що ще в жовтні 2019 року йому оголошено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 (зловживання владою або службовим становищем) та ст. 366-1 (декларування недостовірної інформації) Кримінального кодексу України», яка міститься в абз. 7 п. 1 тексту Пояснювальної записки від 03 березня 2020 року до Постанови № 526-ІХ від 05 березня 2020 року Верховної Ради України «Про висловлення недовіри Генеральному прокурору ОСОБА_2», розміщений на сайті Верховної Ради України. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що за відсутності обвинувального вироку, який набрав законної сили щодо ОСОБА_1 , відповідачем в розміщеному на його сайті тексті Пояснювальної записки, порушено немайнове право позивача на використання імені. Наявність суспільного інтересу до постатей публічних осіб (в тому числі щодо порушених відносно них кримінальних/адміністративних справ та ходу їх розслідувань) не виключає необхідності дотримання положення частини четвертої статті 296 ЦК України. Цивільним законодавством встановлено заборону не на поширення інформації про кримінальні провадження, яка може бути і є предметом суспільного інтересу, а саме на використання імені обвинуваченої особи до набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно неї при поширенні цієї інформації. Особливо в світлі існування (і можливості застосування) частини сьомої статті 296 ЦК України, в якій передбачена можливість використання початкової літери прізвища фізичної особи у засобах масової інформації, літературних творах, тощо, і це не буде мати наслідком порушення її немайнового права.
 
У квітні 2021 року ВРУ подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що до основних конституційних повноважень Верховної Ради України належить, зокрема, прийняття законів, постанов та інших актів. Законопроект, проект іншого акта вноситься на реєстрацію разом з проектом постанови, яку пропонується ВРУ прийняти за результатами його розгляду, списком авторів законопроекту, пропозицією щодо кандидатури доповідача на пленарному засіданні та пояснювальною запискою (стаття 91 Регламенту Верховної Ради України)
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Зазначав, що твердження скаржника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання інформації такою, що порушує немайнове право на використання імені, за касаційною скаргою Верховної Ради України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Є. Червинська