ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року	 	Справа № 916/2075/21	
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді М.А. Мишкіної 
суддів О.Ю. Аленіна, Л.В. Лавриненко
секретар судового засідання          Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:
від  ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» - Ізвєков В.В. - за ордером;
від ФОП Чернявського Г.Ю. - Попова О.В. - за ордером

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»
на рішення Господарського суду Одеської  області від  23 вересня 2021 року 
у справі №916/2075/21  
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»
до Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича 
про стягнення коштів 

суддя суду першої інстанції:     Н.В. Рога
час і місце ухвалення рішення: 23.09.2021р., 11.40год, м.Одеса, Господарський суд Одеської          області, зала судових засідань №16           
повне рішення складене 24.09.2021р.
          
Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
У судових  засіданнях 16.11.2021р. та 02.12.2021р. оголошувались перерви згідно ст.216 ГПК України.
          В судовому засіданні 23.12.2021р. згідно ст.ст.233,240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
встановив:
19.07.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (надалі - позивач, ТОВ  «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до  Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича  (надалі - відповідач, ФОП Чернявський Г.Ю.),   в якому просило суд:
-  стягнути з відповідача на свою користь  заборгованість за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018р., яка станом на 07.07.2021р. становить 239608,49грн. та складається з:  77971,39грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 2943,12грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 148560,34грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу за період з 02.09.2020р. по 07.07.2021р.; 9503,07грн. відшкодування інших витрат (збитків) з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р. та 630,57грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків) за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.;
- зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості відповідача до моменту повного виконання рішення;
- стягнути з відповідача понесені судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.04.2018р. між ним (Лізингодавець) та відповідачем (Лізингоодержувач) був укладений договір про фінансовий лізинг №00016078 (надалі - Договір від 26.04.2018р.), на виконання умов якого позивач передав відповідачу у користування автомобіль VW Polo sedan;  сторони погодили між собою Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), який є додатком до Договору лізингу. В порушення умов Договору від 26.04.2018р. ФОП     Чернявським Г.Ю. не було у повному обсязі сплачено рахунки від 01.06.2020р., 01.07.2020р., у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 16708,52грн. Крім того, у зв`язку з порушенням умов Договору відповідачем, позивачем було нараховано пеню у розмірі 628,35грн. в порядку, визначеному 8.2. Загальних умов. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів,  позивачем 27.07.2020р. було направлено відповідачу вимогу  про сплату заборгованості та повернення автомобіля та повідомлення про відмову від договору №00016078 від 20.07.2020р., вимога отримана відповідачем 17.08.2020р., що підтверджується  інформацією про стан поштового відправлення №0503348885245 з сайту АТ «Укрпошта». 27 липня 2020р. у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про звернення стягнення на Автомобіль на підставі Договору лізингу. Однак, відповідачем не було повернуто Автомобіль на користь позивача у строк до 01.09.2020р. та не було сплачено заборгованість за лізинговими платежами у строк до 20.08.2020р., у зв`язку з чим 29.09.2020р. приватним нотаріусом   Кірюховою Н.С. вчинено виконавчий напис про примусове повернення Лізингоодержувачем об`єкту лізингу до Лізингодавця у зв`язку із існуванням заборгованості за Договором лізингу, прострочення за якою перевищувало 30 календарних днів. В серпні, вересні, жовтні 2020р. відповідач сплатив частину коштів, які зараховані як часткове погашення заборгованості за Договором лізингу згідно черговості, визначеної у п. 6.12. Загальних умов. відповідно до п.6.18. Загальних умов сторони погодились, що у випадку припинення Контракту/відмови від Контракту за ініціативи Лізингодавця відповідно до п. 12 Лізинговий платіж буде вважатися платою за користування Об`єктом лізингу. Враховуючи неповернення об`єкту лізингу після розірвання Договору, позивачем нараховано відповідачу  плату за фактичне користування об`єктом лізингу з дати припинення Договору лізингу, а саме з 16.09.2020р. до 07.07.2021р. у розмірі 74280,17грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. На підставі п.8.2 Загальних умов позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення оплати плати за користування об`єктом лізингу за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р. у розмірі 2943,12грн, яку також просить стягнути на свою користь. Посилаючись на положення ч.2 ст.785, ч.2 ст. 806 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійного розміру Лізингового платежу (який відповідно до п.6.18. Загальних умов визначений сторонами платою за користування об`єктом лізингу) за увесь час прострочення. Станом на 07.07.2021р. неустойка за порушення обов`язку з повернення об`єкту лізингу за розрахунком позивача складає 148560,34грн. Позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення сплати відшкодування витрат позивача у розмірі 630,57грн, яку також просить стягнути на свою користь. за не сплату витрат позивача на примусове повернення (вилучення) автомобіля у розмірі 8500грн. позивачем нараховано 3% річних у розмірі 189,87грн  та інфляційні втрати у розмірі 813,90грн., які позивач просить стягнути з відповідача.   
З посиланням на норми ч.1 ст.11, ч.1 ст.16, ч.2 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 526, 530, 549, 550, 598, 611, 612, 625, 785, 806  ЦК України позивач просив    задовольнити позовні вимоги. 
Ухвалою місцевого господарського суду від 23.07.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено  розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.08.2021р. відповідач подав     суду  першої інстанції відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що    він визнає факт порушення ним умов Договору щодо сплати лізингових платежів, що спричинений складнощами матеріального характеру, пов`язаними з карантинними обмеженнями; листом від 14.07.2020р. ним було направлено на адресу  позивача заяву щодо перенесення оплати за договорами лізингу та надання кредитних канікул на період карантину. Однак,  позивач відмовив у відтермінуванні оплати платежів по Договору №00016078. ФОП Чернявський Г.Ю. не отримував вимогу ТОВа «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»; докази вручення листа - роздруківка з сайту Укрпошти, на які посилається позивач, не є належними, оскільки з цієї роздруківки неможливо встановити, що саме направлялось та при введенні на сайті Укрпошти номеру поштового відправлення відомості відсутні. Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 05.03.2009р. за №270, реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документу, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилаються без оцінки відправником вартості його вкладання. Згідно п.91 цих Правил підлягають доставці додому: рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів. Отже позивач мав не лише направити на адресу боржника вимогу, а й довести факт її вручення адресатові під розписку, тобто, надати рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання. Зважаючи на відсутність достовірних доказів вручення Вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, Договір лізингу не є припиненим, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після розірвання договору.   Інші вимоги є похідними та також задоволенню не підлягають.
19.08.2021р. позивач подав суду відповідь на відзив, у якій, зокрема, зазначив, що  згідно з інформації з сайту Укрпошти вбачається, що  поштове відправлення №0303348885245 не було вручено відповідачу  під час доставки 01.08.2020р., причиною невручення даного відправлення вказано «інші причини».  Згідно п.12.7 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, які є додатком до Договору від 26.04.2018р. у випадку неотримання  лізингоодержувачем  повідомлення/вимоги про відмову  від контракту  з будь-яких причин лізингоодержувач  вважається  належним чином повідомленим на 10-й календарний день з дати  відправлення такого повідомлення. Отже відповідач вважається повідомленим  про відмову від договору та повернення  автомобіля 06.08.2020р. (10-й календарний день з дати відправлення вимоги). Факт відправлення  вимоги на адресу відповідача  підтверджується описом вкладення у цінний лист поштового відправлення №0503348885245.
В додатки до відповіді на відзив позивачем надано копію опису вкладення у цінний лист поштового відправлення №0503348885245.
28.08.2021р. ФОП Чернявський Г.В. подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких наголосив на неотриманні жодної кореспонденції від позивача, та, зокрема, зазначив, що опис, наданий позивачем в додатки на відповідь на відзив не відповідає  вимогам п.61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабміну України  №270 від 05.03.2009р. оскільки на описі не має: ані відбитку календарного  штепмеля пошти (на описі проставлено лише печатку позивача), ані підпису працівника поштового зв`язку, яким підтверджується відповідність вмісту поштового відправлення  інформації, зазначеній в описі, ані проставленої дати. Отже цей опис є неналежним  доказом і не може  підтверджувати факт надсилання відповідачу вимоги.
09.09.2021р. ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» подало місцевому господарському суду клопотання, в якому просило залучити до матеріалів справи  оригінал опису вкладення у цінний лист поштового відправлення №0503348885245 та оригінал списку згрупованих внутрішніх поштових відправлень №35678 від 27.07.2020р.
21.09.2021р. позивачем  подано клопотання  про стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. витрат на правничу допомогу в розмірі 23500грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2021р. (суддя Н.В.Рога)  у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.ст.806,628   ЦК України,  ст.ст.1-3, 7, 16 ЗУ «Про фінансовий лізинг», п.п.2,61 Правилам  надання послуг поштового зв`язку, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 та вмотивоване наступним.  У пункті 13.1 Загальних умов зазначено, що Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» повернути об`єкт лізингу  позивачу в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» має право вилучити (повернути) об`єкт лізингу без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку. На підтвердження направлення Вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору №00016078  позивачем надано опис-вкладення №0503348885245 без дати, список згрупованих внутрішніх поштових відправлення №35678 від 27.07.2020р. та роздруківку з сайту АТ «Укрпошта».   
Зі списку згрупованих внутрішніх поштових відправлень №35678 від 27.07.2020р. вбачається, що ТОВ "ВПС-ГРУПП" направлено на адресу ФОП Чернявського Г.Ю. поштове відправлення №0503348885245. 
Однак, саме на Лізингодавця, а саме - ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», покладено обов`язок з направлення повідомлення про відмову від Договору, а не на ТОВ "ВПС-ГРУПП" (код ЄДРПОУ - 38358545). Крім того, суду незрозумілий статус ТОВ "ВПС-ГРУПП" у правовідносинах, що виникли на підставі Договору про фінансовий лізинг №00016078. В свою чергу опис-вкладення №0503348885245, який не містить підпису уповноваженої особи ТОВ "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА", однак, містить відбиток печатки позивача, не датований та не містить підпису уповноваженої АТ "Укрпошта" на перевірку відправлення особи. Крім того, позивачем не обґрунтовано, на якій підставі ТОВ "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" зазначено номер поштового відправлення, а саме №0503348885245,  на описі-вкладення зі списку згрупованих внутрішніх поштових відправлень №35678 від 27.07.2020р., направленого іншою юридичною особою - ТОВ "ВПС-ГРУПП".  
Отже на підтвердження обставини направлення на адресу відповідача повідомлення про відмову від Договору позивачем не надано належних та достатніх доказів, отже, обставини щодо належного направлення повідомлення позивача про відмову від Договору фінансового лізингу є недоведеними. Таким чином, на виконання положень ч.3 ст.7 Закону «Про фінансовий лізинг» Лізингодавець фактично не вчинив відмови від Договору згідно з вимогами чинного законодавства, у зв`язку з чим у відповідача не виник обов`язок з повернення об`єкту лізингу після розірвання Договору на підставі п.п. 8.3.2., 12.6.1 Загальних умов,  тому відсутні підстави сплачувати на користь позивача плату за фактичне користування об`єктом лізингу, неустойку за порушення обов`язку з повернення об`єкту лізингу, нараховану на підставі ч.2 ст.785, ч.2 ст. 806 Цивільного кодексу України, та збитки, нараховані на підставі п.8.2.3. Загальних умов, у зв`язку з чим, позовні вимоги ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» є передчасними. Враховуючи   похідний характер вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, відсутні підстави для їх стягнення як і відсутні підстави для стягнення  витрат ТОВа «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» на правничу допомогу у зв`язку із відмовою у позові.
19.10.2021р.  безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду    надійшла апеляційна скарга   Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»   (надіслана поштою 18.10.2021р.) на рішення від 23.09.2021р, в якій скаржник  просить суд:
- скасувати оскаржене  рішення та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги у повному обсязі;
- стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018р., яка станом на 07.07.2021р. становить 239608,49грн. та складається з: 77971,39грн.  - плата за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 2943,12грн. -  пеня за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 148560,34грн. - неустойка за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу за період з 02.09.2020р. по 07.07.2021р.; 9503,07грн. відшкодування інших витрат (збитків) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р., 630,57грн.  - пеня за прострочення відшкодування інших витрат (збитків) за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.;
- зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на розмір заборгованості ФОП      Чернявського Г.Ю. до моменту повного виконання рішення;
- долучити до матеріалів справи: копію договору №26/03/2 від 26.03.2018р., укладеного між ТОВ «ВПС-ГРУП» та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»; копію адвокатського запиту на АТ            «Укрпошта» від 28.09.2021р.; копію листа АТ «Укрпошта» №103.003.-1388-21 від 08.10.2021р.;
- стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати;
- розгляд справи здійснювати за участі представника скаржника.                         В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, крім доводів, наведених під час розгляду справи судом першої інстанції зазначив наступне: 
- згідно ч.3 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг»  (на яку послався суд першої інстанції ) відмова від договору фінансового лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку вимогу. Аналізуючи зміст цієї норми суд першої інстанції стверджує, що вона пов`язує можливість одностороннього розірвання договору лізингу саме з фактичним повідомленням лізингоодержувача про припинення такого договору. В іншому випадку, на переконання суду першої інстанції, лізингоодержувач не є обізнаним про необхідність повернення предмету лізингу та на нього безпідставно покладаються додаткові зобов`язання у зв`язку із простроченням строку повернення предмета лізингу. Проте таке тлумачення є помилковим - обставини,  коли особа довідалася про відмову від договору та моменту, коли особа могла довідатися про відмову від договору   є альтернативними, тобто такими, що можуть застосовуватися самостійно та окремо одна від одної;
- термін «довідався або міг довідатися», вжитий у ч.3 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» зобов`язують відповідача довести не лише факт того, що ним не отримано Вимогу про порушення договору лізингу, а і про те що він не міг довідатися про розірвання договору;
-  у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати чергових лізингових платежів, 27.07.2020 йому як лізингоодержувачу направлено Вимогу вих № 00016078 від 20.07.2020, викладену на бланку ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та підписану його директором, в якій останній вимагав повернення заборгованості за договором, повідомив про відмову від договору лізингу та вимагав повернення автомобіля;
- норма ч.1 ст.7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» не зобов`язує лізингодавця особисто здійснювати таку технічну операцію як безпосереднє передання поштового відправлення оператору поштового зв`язку для його надсилання.           Ця норма вказує лише на обов`язок   повідомити лізингоодержувача про припинення договору;
- з метою забезпечення формування та надсилання поштових відправлень, які є необхідними під час господарської діяльності, ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» уклало з ТОВ «ВПС-ГРУПП» Договір №26/03/2 від 26.03.2018р., відповідно до якого ТОВ «ВПС-ГРУПП» зобов`язувалося за завданням ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» виконати роботи/послуги пов`язанні відправкою листів (поштової кореспонденції), що і було здійснено останнім - надіслана відповідачу Вимога від 20.07.2020р.;
- Вимога із повідомленням про припинення договору складена та підписана директором ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», а її фізичне надсилання відповідачеві здійснювалось залученою позивачем для надання посередницьких послуг компанією - ТОВ «ВПС-ГРУПП»;
- саме ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» здійснило покладений на нього обов`язок повідомлення відповідача про відмову від договору, що позивач реалізував, залучивши посередника ТОВ «ВПС-ГРУПП», яке лише фізично відправило поштового відправлення №0503348885245, що не заборонено ані законом, ані укладеним між Сторонами Договором фінансового лізингу;
- саме існуванням між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «ВПС-ГРУПП» договірних відносин щодо забезпечення надсилання листів, пояснюється  обставина, що у списку згрупованих відправлень в графі «Відправник» вказано TOВ «ВПС-ГРУПП»;
- питання статусу ТОВ «ВПС-ГРУПП» та інших обставин оформлення надсилання Вимоги, якщо Суд чи Відповідач вважають їх такими, що входять до предмету спору, мали б бути визначені такими під час підготовчого провадження у даній справі - суд     під час як підготовчого засідання, так і під час розгляду справи по суті, вказані обставини під сумнів не ставив, жодних питань щодо статусу ТОВ «ВПС-ГРУПП» також у суду не виникало.;
- у відзиві на позовну заяву Відповідач, заперечуючи проти позову, не ставив під сумнів неналежність чи невідповідність відправника поштового відправлення №0503348885245 та позбавлений права заперечувати проти такої обставини;
- працівник поштового зв`язку на описі вкладення у цінний лист зазначив номер поштового відправлення (№0503348885245) та проставив календарний штемпель. Непроставлення підпису працівника поштового зв`язку на описі вкладення є проявом його службової недбалості, що не може свідчити про ненадсилання поштового відправлення №0503348885245, яким відповідачу надіслано Вимогу;
- надані позивачем докази надсилання Вимоги Відповідачу, з якою пов`язується припинення Договору фінансового лізингу та, відповідно, позовні вимоги Позивача у даній справі, у своїй сукупності свідчать, що факт надсилання Вимоги скоріше мав місце (вірогідність доказів);
- відповідачу як стороні Договору лізингу достеменно відомо про право позивача як лізингодавця на односторонню відмову від договору та на повернення автомобіля як об`єкту лізингу, яке передбачено у п. 8.3.2., п. 12.6.1. Загальних умов;
- Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях неодноразово вказував, що добросовісний учасник цивільних правовідносин зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Постанова КАС від 09.08.2018 у справі № 820/1864/17, від 20.10.2020 у справі №140/30/20).           Таким чином, не отримання відповідачем Вимоги, надісланою йому на офіційну адресу його місцезнаходження є проявом недобросовісної поведінки відповідача, яка спрямована виключно на створення формальних підстав заперечувати проти настання терміну, з яким пов`язується припинення договору лізингу;
- відповідачу  було   відомо про відмову позивача від договору лізингу та про надсилання ним відповідної вимоги відповідачеві, оскільки ФОП Чернявський Г.Ю. у липні 2020 року звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про внесення змін до договорів фінансового лізингу в частині графіку платежів. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі № 910/11216/20 у задоволенні позову відмовлено.           У  рішенні господарський суд зазначив, що ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» обгрунтовуючи свої заперечення проти позову, вказував, що у зв`язку з невиконанням ФОП Чернявський Г.Ю. своїх зобов`язань за договором лізингу йому направлялися вимоги про сплату заборгованості, повернення об`єкта лізингу та повідомлення про відмову від договорів №№00016078 та 00016078, а також рахунки на оплату, які залишилися без виконання;
          В частині залучення до матеріалів справи нових доказів скаржник зазначив, що оскільки питання взаємовідносин між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «ВПС-ГРУПП» під час розгляду справи судом першої інстанції не розглядалося, відповідач не посилався на дану обставину як на підставу свої заперечень, позивач не надавав суду першої інстанції докази, які доводять підстави надсилання Вимоги саме ТОВ «ВПС-ГРУПП» (Договір №26і03/2 від 26.03.2018);  дізнавшись зі змісту рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021 мотиви відмови у позові, представник Позивача звернувся до АТ «УКРПОШТА» із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про пересилання поштових відправлень № 0503348885199 та № 0503348885245.
          Ухвалами суду апеляційної інстанції:
- від 20.10.2021р. витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/2075/21; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»  на рішення Господарського суду Одеської  області від 23.09.2021р.  у справі №916/2075/21  до надходження  матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської  області;
- від 25.10.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»  на рішення Господарського суду Одеської  області від 23.09.2021р. у справі №916/2075/21, встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань по справі до 12.11.2021р. та призначено справу до розгляду у судовому засіданні  16.11.2021р. з повідомленням учасників справи;
- від 27.10.2021р. постановлено провести судове засідання 16.11.2021р. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду   у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду   за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»;  забезпечено участь представника ТОВа «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» - адвоката Ізвєкова     В.В.  у судовому засіданні  16.11.2021р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;
- від 11.11.2021р. продовжено   ФОП Чернявському  Г.Ю.  строк для подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВа «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», встановлений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021р. у справі №916/2075/21 до 16.11.2021р.; запропоновано відповідачу  у строк до 16.11.2021р. включно подати   суду відзив на апеляційну скаргу.  
          16.11.2021р. відповідач подав Південно-західному апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відзиві, зокрема, зазначено, що:
- оскільки в ході розгляду справи в  суді першої інстанції факт направлення відповідного повідомлення/вимоги не знайшов свого підтвердження, то суд вірно застосував приписи ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», зазначивши, що   односторонньому розірванню договору лізингу передує повідомлення лізингоодержувача про припинення такого договору;
- відповідач заперечував факт надсилання йому вимоги про повернення об`єкту лізингу та повідомлення про припинення договору, а тому обставини щодо їх надсилання входили до предмету доказування по справі;
- зважаючи на спростування факту направлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості за Договором лізингу, ТОВ «ІІОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» мало довести цю обставину, шляхом надання відповідних доказів, тоді як, не надаючи їх, сторона несе ризик настання наслідків, у вигляді встановлення судом відсутності події, на яку посилається така сторона;
- те, що судом не ставилося представнику позивача питань щодо статусу особи, зазначеної відправником замість ТОВ «ПОРІІІЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»,   не свідчить про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно  не залежали від позивача;
- належним доказом надсилання певного документу є опис вкладення у поштове відправлення, який відповідає вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 05.03.2009р. за №270  наданий позивачем до суду опис вкладення у поштове відправлення таким вимогам не відповідає, оскільки не містить підпису відповідальної особи працівника поштового зв`язку, яким засвідчується перевірка вкладення, що як вбачається із апеляційної скарги, визнається і ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» і в цій частині висновки суду не оскаржуються;
- список згрупованих відправлень не підтверджує змісту вкладення до листа, а з урахуванням того, що в автоматизованій системі Укрпошти відсутня інформація щодо відправлення під номером штрих-кодового ідентифікатора, відображеним на описі-вкладення, це додатково ставить під сумнів факт направлення такого листа;
- відсутні належні докази направлення вимоги на адресу відповідача, що виключає можливість знати або дізнатися про цю обставину;
- рішенням у справі  №910/11216/20   не встановлено факту направлення відповідної вимоги про сплату заборгованості, повернення об`єкта лізингу та повідомлення про відмову від договорів, а лише процитовано твердження ТОВ «ІІОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», яке аналогічно тому як і у даній справі не підтверджено належними, достатніми та достовірними доказами, у зв`язку із цим немає підстав сприймати його як дійсно існуючий факт;
- відповідач заперечує проти залучення до матеріалів справи додаткових доказів, оскільки вони не були подані суду першої інстанції.
          Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.11.2021р. (яка занесена до протоколу судового засідання)  задоволено клопотання скаржника про залучення до матеріалів справи додаткових доказів та залучено докази, додані до апеляційної скарги, до матеріалів справи.
           У судовому засіданні 16.11.2021р. оголошено перерву до 02.12.2021р., у засіданні 02.12.2021р. - до 23.12.2021р.
          В засіданні суду апеляційної скарги представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
          Представник відповідача заперечував проти задоволення скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Наявними у справі доказами підтверджується та визнається сторонами, що 26.04.2018р. між ФОП Чернявським Г.Ю. (Лізингоодержувач) та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (Лізингодавець) укладено Договір про фінансовий лізинг №00016078 (надалі - Договір від 26.04.2018р.), відповідно до умов якого: об`єктом лізингу є транспортний засіб VW Polo sedan Life 1.6 МРІ, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 (Автомобіль).
Відповідно до умов Договору від 26.04.2018р. вартість об`єкта лізингу - 320200грн., авансовий платіж - 64040грн.; обсяг фінансування - 256160грн.; кількість лізингових платежів - 60; строк лізингу - 60 місяців; розмір лізингового платежу - 8608.47грн. зі строком оплати відповідно до Графіка; процентна ставка - 18,99 % (змінювана відповідно до пункту 6.4 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу).
Договором визначено, що проценти, комісії, інші платежі підлягають сплаті у відповідності до Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, рахунків для Лізингових платежів/Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).
Сторони Договору від 26.04.2018р.погодили між собою Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), який є додатком до Договору лізингу.
Згідно з Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (Планом відшкодування) строк лізингу становить 60 місяців, вартість об`єкта лізингу - 320200грн, авансовий платіж - 64040грн., обсяг фінансування - 256160грн.           
Сторони також підписали  Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу, який є додатком до Договору від 26.04.2018р.
Розділом 1 Загальних умов внутрішнього фінансового лізингу, що є додатком до договору (надалі - Загальні умови), передбачено, що Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як "Контракт"), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) як додаток до Контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та його передання Лізингоодержувачу (відповідно до визначених у цьому контракті значень вищезгаданих термінів) згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97-ВР від 16.12.1997р., іншими чинними положеннями українського законодавства, Внутрішніми правилами надання послуг з фінансового лізингу ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», затвердженими Наказом Директора ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» №68 від 11.04.2017р..
Згідно із п.4.1 Загальних умов ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» зберігатиме за собою право власності на об`єкт лізингу, в той час як Лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об`єкта лізингу впродовж усього строку дії Контракту (окрім випадків, коли ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» матиме право припинити цей контракт/відмовитися від Контракту та вимагати повернення об`єкта лізингу, як зазначено в цьому Контракті).
Відповідно до п.п.5.1, 5.4 Загальних умов об`єкт лізингу буде доставлений та переданий ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» або належним чином уповноваженою особою (дилером-продавцем) безпосередньо Лізингоодержувачу відповідно до умов Контракту. Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки об`єкта лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» акта приймання-передачі.
Відповідно до п. 6.1., 6.5 Загальних умов для експлуатації об`єкта лізингу Лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» лізингові платежі у відповідності до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину цього контракту, та інших положень Контракту. Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок, визначений ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування).
Пунктом 6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення контракту/відмови від Контракту за ініціативою ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» відповідно до п.12 Контракту лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.
У випадку прострочення сплати платежу до Лізингоодержувача застосовується, зокрема, такі санкції: пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу (п. 8.2.1 Загальних умов); компенсація будь-яких витрат, понесених ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених Лізингоодержувачем відповідно до Контракту (п. 8.2.3 Загальних умов).
Пунктом 8.3.2 Загальних умов встановлено, що якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому, якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів (відповідно до Закону України Про фінансовий лізинг) ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» має право припинити контракт/відмовитися від контракту і витребувати об`єкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.
Згідно з п. 8.4. Загальних умов Лізингоодержувач погоджується, що всі строки, зазначені у цьому контракті, є прийнятними для виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань.
Пунктами 12.6, п.п.12.6.1 Загальних умов передбачено, що ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» має право в односторонньому порядку припинити цей контракт/відмовитися від контракту, та також, серед іншого, право на повернення об`єкта лізингу, зокрема, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк виконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.
Відповідно до п.12.9 Загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/припинення контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови Лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також, якщо ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», якщо інша адреса не вказана ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту.
Згідно п.п.12.13, п.12.3 Загальних умов Контракт набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, а у випадку нотаріального посвідчення - з моменту такого посвідчення, та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Контракт достроково припиняється: в односторонньому порядку у випадках, передбачених цим Контрактом та законом; за згодою сторін; за рішенням суду у встановлених законом випадках. У випадках, передбачених пунктами 12.6 та 12.12.  Контракт вважається припиненим на 10-й (десятий) день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони.
Пунктом 13.1 Загальних умов зазначено, що Лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», повернути об`єкт лізингу в усіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення контракту, крім випадку, коли Лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту. Якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» має право вилучити (повернути) об`єкт лізингу без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку.        
17.07.2020р. позивач надіслав відповідачу лист, в якому зазначив, що   розглянув  лист ФОП Чернявського Г.Ю. б/н від 14.07.2020р. відповідно до договору №№00016078   та повідомив  наступне. У зв`язку з наявністю у ФОП Чернявського Г.Ю. перед ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» заборгованості за договорами про фінансовий лізинг  №№00013935, 00013842, на підставі  п.8.3.2 та п.12.6.1 Договору було направлено вимоги від 17.06.2020р. про сплату заборгованості за договорами, повернення Об`єктів лізингу та відмови від договорів. Також наявна заборгованість за договорами про фінансовий лізинг №№00016078, 00016524. Враховуючи наведене, ТОВ     «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» не може надати відтермінування   сплати платежів згідно звернення ФОП Чернявського Г.Ю.  (т.1, а.с.155).
27.07.2020р. ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» надіслало відповідачу вимогу №00016078 від 20.07.2020р. про сплату заборгованості за договором, повернення Об`єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору. У Вимозі ТОВ "ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА" вимагало протягом 3 (трьох) днів погасити поточну заборгованість Лізингоодержувача за несплаченими лізинговими платежами в розмірі 16708,52грн. та 628,35грн. нарахованих штрафних санкцій. 
У Вимозі Лізингодавець також повідомив Лізингоодержувача про відмову від Договору лізингу та вимагав повернути Автомобіль протягом 10 днів з дати одержання Вимоги. (т.1, а.с.53).
 Вимога  від 20.07.2020р. була направлена на адресу відповідача, вказану в Договорі, а саме: м. Одеса, вул. Бреуса, буд.4-А.
Згідно відомостей з сайту АТ «Укрпошта» вимога не була вручена відповідачу 01.08.2020р. (причина невручення - інші причини) та 17.08.2020р. повернулася на адресу позивача (т.1, а.с.54). 
27.07.2020р. у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про звернення стягнення на Автомобіль на підставі Договору від 26.04.2018р.
29.09.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. вчинено виконавчий напис про повернення Лізингоодержувачем об`єкту лізингу до Лізингодавця у зв`язку із існуванням заборгованості за договором лізингу (т.1, а.с.67).
З матеріалів справи вбачається, що позивач виставляв відповідачу рахунки фактури (т.1, а.с.55-64):
- №59101-00512427 від 01.09.2020р. на суму 8515,86грн.;
- №59101-00516838 від 01.10.2020р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00520945 від 02.11.2020р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00525292 від 01.12.2020р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00531000 від 04.01.2021р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00535484 від 01.02.2021р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00539613 від 01.03.2021р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00544159 від 01.04.2021р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00548664 від 05.05.2021р. на суму 8180,92грн.;
- №59101-00553188 від 01.06.2021р. на суму 8180,92грн.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» зазначило, що у зв`язку із простроченням  відповідачем сплати чергових лізингових платежів Договір від 26.04.2018р.  достроково припинив свою дію у зв`язку із відмовою позивача від Договору, відповідач в порушення умов договору не повернув позивачу Об`єкт лізингу, у зв`язку із цим з відповідача на користь ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» підлягають стягненню кошти, розрахунок яких наведений  у позовній заяві із додатками.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з огляду того, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставини направлення на адресу відповідача повідомлення про відмову від Договору, отже обставини щодо належного направлення  повідомлення позивача про відмову від Договору є недоведеними, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заявлених до стягнення коштів.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду наступного.  
Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Згідно із   ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
          Відповідно до ст.ст. 626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
           Згідно із ч.1 ст.526, ч.1 ст.525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.  Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.  
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).   
Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Відповідно до   ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» (в редакції, чинній станом на 26.04.2018р.) лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.
На підтвердження надісланню відповідачу Вимоги №00016078 про відмову від Договору від 26.04.2018р. ТОВом «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» надало суду першої інстанції:  
- опис-вкладення №0503348885245 від 27.07.2020р. (т.1, а.с.188), в якому  відправником зазначене ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» одержувачем -ФОП Чернявського Г.Ю., найменування предметів - ракунки-фактури №005000034 від 01.06.2020р., №00504177 від 01.07.2020р., №00505601 від 07.07.2020р., №00506325 від 20.07.2020р., вимога про сплату заборгованості №00016078 від 20.07.2020р. Відправлення здійснювалось за адресою: м.Одеса, вул.Бреуса, 4-А; на описі вкладення міститься печатка позивача та відбиток штампу відділення поштового зв`язку;
- список згрупованих внутрішніх поштових відправлень №35678 від 27.07.2020р. (т.1, а.с.189), в  якому відправником зазначено  ТОВ «ВПС-ГРУП», відправлення №0503348885245  надіслане ФОП Чернявському Г.В. за  адресою: м.Одеса, вул.Бреуса, 4-А. на списку згрупованих відправлень мітиться підпис представника відправника та представника поштового зв`язку; 
- роздруківку з веб-сайту АТ «Укрпошта» за трек-номером № 0503348885245 (т.1, а.с.54), відповідно до якої відправлення №0503348885245 не було вручене під час доставки 01.08.2020р., причини невручення - «інші причини».
          Під час апеляційного перегляду справи судом за клопотанням скаржника залучено до матеріалів справи, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання від 16.11.2021р.:
- копію Договору №26/03/2 від 26.03.2018р., укладеного між ТОВ «ВПС-ГРУП»  (Виконавець) та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (Замовник), відповідно до умов п.1.1 якого Виконавець зобов`язується  за завданням Замовника виконати, а Замовник оплатити  роботи/послуги, пов`язані з роздруківкою, підписанням, скріпленням печаткою, упаковкою  та відправкою листів  (поштової кореспонденції).
Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Відповідач як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи наполягав на тому, що вищезазначений опис вкладення не є належним доказом надсилання ФОП Чернявському Г.Ю. Вимоги від 20.07.2021р., оскільки на ньому  відсутній підпис  працівника поштового зв`язку, а також відправником зазначено іншу юридичну особу.  
Дійсно, опис вкладення №0503348885245  не містить підпису працівника поштового зв`язку.
Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до ч.1 ст.13, ч.2 п.4 ч.3 ст.2 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: змагальність сторін.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
З матеріалів справи убачається, що:  на описі-вкладення №0503348885245  зазначено відправника - ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», одержувача - ФОП Чернявського  Г.Ю., найменування   відправлення - зокрема, вимога №00016078, на ньому міститься номер поштового відправлення, проставлений відбиток календарного штемпеля об`єкта поштового зв`язку та печатка відправника; згідно роздруківки з веб-сайту АТ «Укрпошта» таке відправлення було направлено одержувачу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що сама лише відсутність на описі вкладення підпису  працівника поштового зв`язку не свідчить про те, що  вимога №00016078 не була надіслана відповідачу позивачем.
Обставина здійснення відправлення вимоги не безпосередньо позивачем, а фізично ТОВом «ВПС-ГРУПП» також не свідчить про ненаправлення вимоги, оскільки, по перше - в описі вкладення відправником зазначено саме ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», а по-друге - між позивачем на ТОВ «ВПС-ГРУПП» був укладений відповідний договір від 26.03.2018р., на підставі якого ТОВ «ВПС-ГРУПП» здійснює поштові відправлення від імені позивача.
Отже висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів факту надіслання відповідачу вимоги від 20.07.2020р., є таким, що не відповідає матеріалам справи та зроблений при неповному з`ясуванні  обставин, що мають значення  для вирішення справи.
  Відповідно до п.12.6, 12.6.1 Загальних умов передбачено, що ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» має право в односторонньому порядку припинити цей контракт/відмовитися від контракту, та також, серед іншого, право на повернення об`єкта лізингу, зокрема, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк виконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.
Пунктом 12.7 Загальних умов сторони погодили настання для Лізингоодержувача наслідків у випадку неотримання ним відповідного повідомлення, відповідно до якого повідомлення/вимога надсилається на адресу Лізингоодержувача, а у випадку неотримання ним повідомлення/вимоги з будь-яких причин, Лізингоодержувач вважається повідомленим на 10 календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою УДППЗ "Укрпошта" про прийняття повідомлення для відправки.
Згідно із п.12.13 Загальних умов  у випадках, передбачених  пунктами 12.6, 12.12 Контракт вважається припиненим  на 10-й робочий день з дня надіслання  письмового повідомлення  Стороною на адресу іншої сторони.
Повідомлення позивача про відмову від договору (Вимога №00016078 від 20.07.2020р.) було надіслане ФОП Чернявському Г.Ю. 27.07.2020р., тобто Договір від 26.04.2018р.   10.08.2020р. - на десятий робочий день з дати направлення вимоги - припинив дію.
Відповідно до п.6.18 Загальних умов сторони погодили, що у випадку припинення Контракту/відмови від Контракту за ініціативи Лізингодавця відповідно до п. 12 Лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об`єктом лізингу.
З матеріалів справи убачається, що ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» з 01.09.2020р. по 01.06.2021р. виставлялись  відповідачу  рахунки-фактури  на оплату на загальну суму 82144,14грн. (т.1, а.с.55-64);  у розрахунку плати ФОП Чернявського Г.Ю. за фактичне користування  Об`єктом  лізингу після дострокового припинення  Договору від 26.04.2018р. (доданого позивачем в додатки до позовної заяви, т.1, а.с.15-20) ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» зазначило, що позивачем частково зараховано як оплату рахунку від 01.09.2020р. платіж відповідача, здійснений ним 15.10.2020р. на суму 7863,97грн., внаслідок чого розмір заборгованості у вересні 2020 року становить 651,89грн., а не  8515,86грн., як зазначено у рахунку від 01.09.2020р.
 Таким чином заборгованість відповідача за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу становить 74280,17грн. (8180,92*9)+ 8515,86-7863,97=74280,17грн.).
Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду не заперечував, що ним не було сплачено сплачено залишок заборгованості у розмірі  74280,17грн. та не було повернуто предмет лізингу позивачу.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. 74280,17грн. є обґрунтованими.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В частині позовних вимог про стягнення 882,94грн. 3% річних та  2808,28грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р., колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок  (т.1, а.с.15-20), погоджується з ним та зазначає про наявність підстав для її задоволення.
Щодо позовної вимоги про стягнення 2943,12грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованої на підставі п. 8.2 Загальних умов, колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок (т.1, а.с.2), також погоджується з ним та зазначає про наявність підстав для її задоволення.
В частині позовних вимог про стягнення з ФОП Чернявського Г.Ю. 148560,34грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу, нарахованої станом на 07.07.2021р. на підставі ч. 2 ст.785 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.785 ЦК України   у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу об`єкту лізингу та сплати коштів за користування цим об`єктом після припинення договору у сумі 74280,17грн., більш того, заперечень щодо правильності наведених позивачем розрахунків відповідачем не висловлено.
За таких обставин з відповідача на користь позивача на підставі ч.2 ст.785 ЦК України  підлягає стягненню неустойка у сумі 148560,34грн. (74280,17грн. х 2).
В частині позовних вимог  про стягнення 9503,77 грн. відшкодування інших витрат (збитків), з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.10.2020 по 07.07.2021), колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із п.8.6, 13.5 Загальних умов будь-які збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх обов`язків за Контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі додатково до штрафних санкцій, передбачених Контрактом. Лізингоодержувач відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені ТОВ  «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» у зв`язку з вилученням (поверненням) об`єкта лізингу, у тому числі витрати, пов`язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги, пов`язані з вилученням об`єкта лізингу  
 21.06.2012 між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (Замовник) та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» (Агентство) укладено договір про надання юридично-консультативних послуг, за умовами п.2.1 якого ТОВ Замовник доручає, а Агентство  приймає на себе зобов`язання надати ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» юридично-консультативні послуги відповідно до умов договору, а ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» - прийняти та оплатити їх (т.1, а.с.68-70).
29.09.2020р. між ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» складено та підписано без жодних зауважень акт наданих послуг №76 за вищевказаним договором, згідно якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» 29.09.2020р. надало ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» юридично-консультативні послуги  зокрема, по клієнту ФОП Чернявському Г.Ю. (договір № 00116078) на суму 8500грн. (п.2.1 Акту).
02.10.2020р. ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»  перерахувало на користь  ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» 8500грн., що підтверджується   платіжним дорученням №0051006847 (т.1, а.с.72).
Доводів проти вимог позову у цій частині, окрім посилань на невчинення позивачем дій із повідомлення про відмову від договору, відзиви на позовну заяву та апеляційну скаргу не містять.
В додатки до позовної заяви (т.1, а.с.26-28) позивачем надано розрахунок  індексу інфляції (інфляційне збільшення 813,90грн.) та 3% річних  (189,17грн.) станом на 07.07.2021р. на суму 8500грн. а також розрахунок пені за прострочення сплати компенсаційних витрат станом на 07.07.2021р. (630,57грн.).
Перевіривши вищезазначені розрахунки, колегія суддів погоджується із їх арифметичною правильністю та зазначає про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.
ФОП Чернявський Г.В. протягом розгляду справи не виклав зауважень  щодо правильності здійснених позивачем розрахунків.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до умов п.12.13 Загальних умов Договір від 26.04.2018р. припинив свою дію 10.08.2020р. а Об`єкт лізингу підлягав поверненню позивачу у строк до 20.08.2020р. (згідно Вимоги від 20.07.2020р., в якій позивачем був встановлений 10-ти денний строк повернення автомобілю з моменту доставки вимоги).
Згідно із ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Враховуючи принцип диспозитовності господарського судочинства,  колегія суддів приймає до уваги розрахунки позивача, додані до позовної заяви, за період, починаючи з 16.09.2020р., а не з 10.08.2020р., адже заперечень щодо правильності розрахунків не наведено ані в апеляціній скарзі, ані у відзиві на апеляційну скаргу.
Відповідно до  ч.10 ст.238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
У позовній заяві ТОВа «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» міститься вимога про зазначення в рішенні суду про проведення нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, 3% річних від суми заборгованості за   до моменту виконання рішення суду.
Колегія суддів вважає за необхідне застосувати у даній справі приписи ч.10   ст.238 ГПК України, зважаючи на відсутність доводів у відзивах  на позовну заяву та апеляційну скаргу проти правильності такого нарахування.
          Згідно із п.2 ч.1ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до ч.1ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції зробив висновки, що не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення рішення про відмову у задоволенні  позову без законних на це підстав.
Виходячи із вищевикладеного, суд апеляційної інстанції  задовольняє апеляційну скаргу ТОВа «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», скасовує рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021р. у справі №916/2075/21 із прийняттям нового рішення про  задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п.п. «б», «в» п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається,  з резолютивної частини із зазначенням  нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
          Витрати зі сплати судового збору за  подання позовної заяви  та апеляційної скарги   у відповідності до ст.129 ГПК України покладаються на ФОП Чернявського Г.Ю. з їх відшкодуванням ТОВу «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА».

          Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 235, 236, 240, 269, 270, 275, 277 ГПК України,
колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А: 
Апеляційну скаргу задовольнити.          
Рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2021р. у справі №916/2075/21 скасувати.
          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» задовольнити. 
          Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»  заборгованість за Договором лізингу №00016078 від 26.04.2018р., яка станом на 07.07.2021р. становить 239608,49грн. та складається з:  
- 77971,39грн. плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних  за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 
- 2943,12грн. пені за прострочення плати за фактичне користування об`єктом лізингу після припинення Договору лізингу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних   за період з 16.09.2020р. по 07.07.2021р.; 
- 148560,34грн. неустойки за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу за період з 02.09.2020р. по 07.07.2021р.; 
- 9503,07грн. відшкодування інших витрат (збитків) згідно загальних умов з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.;
- 630,57грн. пені за прострочення відшкодування інших витрат (збитків) згідно загальних умов за період з 10.10.2020р. по 07.07.2021р.
          Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати та стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» 3% річних на фактичну (несплачену суму заборгованості) за період: з 08.07.2021р. до моменту виконання цього рішення суду в частині сплати заборгованості за такою формулою: 
«(С х 3 х Д): 365 : 100 = сума процентів, де: С - сума боргу, Д - кількість днів прострочення».            
          Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА»  3594,14грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та   5391,19грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні  накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України. 
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня   складення  повного судового рішення згідно положень ст.287, 288 ГПК України.
Повна постанова складена грудня  28 грудня  2021 року. 

Головуючий суддя                                                        М.А. Мишкіна 

Суддя                                                                                       О.Ю. Аленін

          Суддя                                                                          Л.В. Лавриненко