справа № 756/2494/21                                                      головуючий у суді І інстанції Диба О.В.
провадження № 22-ц/824/1516/2022          суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

 
        ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого судді -	Березовенко Р.В.,   	
суддів:	Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І., 	
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення  Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року в цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та внески за утримання будинку і прибудинкової території, -
 
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року позивач, ЖБК «Шовковик-2» звернувся до відповідача із позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач, який здійснює обслуговування вказаного будинку та прибудинкової території, зобов`язання виконує належним чином. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 31.01.2017 по 31.01.2021 утворилась заборгованість, яка становить 42 035,97 грн. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42 035,97 грн., а також суму сплаченого судового збору.
09.04.2021 р. позивачем уточнено позовнівимоги, відповідно до чого просивстягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 у розмірі 34 425,45 грн. та судові витрати.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та внески за утримання будинку і прибудинкової території  задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-2» заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг в розмірі 32 425 грн. 45 коп., яка складається з: 25 288 грн. 92 коп. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 4 860 грн. 53 коп. - інфляційних втрат, 2 276 грн. - 3 відсотки річних. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-2» судовий збір у розмірі 2 270 грн.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням    ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуально права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у  повному обсязі. 
 
При цьому, зазначає, що суд безпідставно визначив  загальний  розмір заборгованості  та не встановив  розмір  заборгованості  по  послугам окремо. В матеріалах справи відсутні докази  надання послуг в заявленій кількості. 
 
В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву  до суду  не надходило.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Враховуючи викладене, зважаючи на  ціну позову та обставини справи, дана категорія справ не підпадає під процесуальну заборону  передбачену  ч.4 ст. 274 ЦПК України, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи. 
 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є співвласником багатоквартирного будинку, в якому було створено Житлово-будівельний кооператив «Шовковик-2».
 
ЖБК «Шовковик-2» створено його засновниками на добровільних засадах за рахунок внесків членів ЖБК та інших доходів, з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей, шляхом будівництва одного шістнадцятиповерхового будинку на 108 квартир, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.
 
02.11.2016 Протоколом №1 Загальних зборів членів ЖБК «Шовковик-2» Статут позивача викладено в новій редакції.
 
Відповідно до складових нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих, відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 №869 для ЖБК «Шовковик-2» за адресою будинку АДРЕСА_1 були встановлені наступні витрати: всього витрат на 1 кв.м - 5,00 грн., всього витрат на 1 кв.м для квартир першого поверху - 4,19 грн.
 
01.03.2018 між ТОВ «Фірма «Володар-Роз» та ЖБК «Шовковик-2» було укладено додаткову угоду до Договору №3/1962-ж-13 від 16.05.2015, згідно із п. 5.1 якої відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02 червня 2017 року №665 тариф на послуги з вивезення побутових відходів з урахуванням операцій поводження з твердими Побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надаються підприємствами перевізника, та домовленістю між сторонами встановлюється в розмірі 71,34 грн.
 
Додатковою угодою до Договору, укладеною між ТОВ «Фірма «Володар-Роз» та ЖБК «Шовковик-2» за №3/1962-Ж-13 від 03.01.2019, тариф на послуги з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення) встановлено в наступному розмірі: за 1 куб.м ціна без ПДВ - 91,85 грн., ПДВ 20% - 18,37 грн., ціна за 1 куб.м з ПДВ - 110,22 грн.
 
07.06.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та позивачем було укладено Договір №230211 на постачання теплової енергії у гарячій воді.
 
23.07.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та ЖБК «Шовковик-2» укладено Договір №023021140000100 про надання послуги з централізованого постачання гарячої води, за яким постачальник зобов`язується надати споживачу послугу з централізованого постачання гарячої води у будинку: від центрального або індивідуального теплового пункту (надалі ЦТП або ІТП), який перебуває на балансі (у володінні, управлінні, експлуатації та/або користуванні) Сторони або від ІТП, який перебуває на балансі (у володінні, управлінні, експлуатації та/або користуванні) позивача, а позивач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.
 
Пунктом 2.2. Договору від 23.07.2018 визначено, що тарифи на комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води, затверджуються органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. На момент укладення даного Договору тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води, затверджені Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.04.2018 №70 визначені наступним чином: для потреб населення за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 74,49 грн/куб.м, за відсутності рушникосушильників - 63,37грн/куб.м; для потреб бюджетних установ - 93,61грн/куб.м; для потреб інших споживачів - 93,52грн/куб.м.
 
Також, між ЖБК «Шовковик-2» та ДП «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Ліфт-7» укладено Додаткову угоду №1 до Договору №92/18 від 01.09.2018 на технічне обслуговування ліфтів, у відповідності до п. 2.1 якого щомісячна вартість робіт з технічного обслуговування ліфтів без ПДВ складає 1 950,04 грн.
 
01.01.2020 між ТОВ «Профдез» та ЖБК «Шовковик-2» укладено Договір №2927, за яким Виконавець зобов`язується надавати послуги, а саме: проводити комплекс протиепідемічних заходів на території та в будівлях Замовника (дератизація, дезінсекція, дезінфекція) своїми силами та засобами, а також з залученням, при необхідності, на умовах субпідряду сторонніх організацій в залежності від санітарно-епідеміологічного стану об`єктів згідно з цінами, про які домовились, та видами послуг. Вартість послуги дератизації - 704,34 грн. на місяць.
 
Судом першої інстанціївстановлено, що ЖБК «Шовковик-2» свої зобов`язання виконує належним чином.
 
ОСОБА_1 як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг своєчасно і в повному обсязі не вносить плату за отримані комунальні послуги, свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, яка в загальному розмірі становить 32 425,45 грн..
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, щодо вчасної та в повному обсязі сплати послуг, що  є порушенням норм чинного законодавства України. В матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, розрахунок розміру заборгованості, які містять відомості, що  відповідають дійсним обставинам справи.
 
Оцінюючи висновки суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного. 
 
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
 
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Згідно ст. 149 ЖК Української РСР права і обов`язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім`ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу.
 
Судом встановлено, що відповідності до п. 2.1. Статуту ЖБК «Шовковик-2» метою діяльності Кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення, зокрема, але не виключно: належного утримання будинку та прибудинкової території, належного отримання мешканцями будинку житлово-комунальних послуг, виконання власниками квартир, жилих і нежилих приміщень будинку вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 за №76, Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про кооперацію».
 
Пунктом 7.2.1. Статуту визначено, що член кооперативу зобов`язаний виконувати вимоги Статуту Кооперативу, рішення загальних зборів (3борів уповноважених) членів Кооперативу і Правління Кооперативу.
Згідно із п. 7.2.3. Статуту член Кооперативу зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату спожитих житлово-комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок Кооперативу. Обов`язки по здійсненню всіх платежів виникають у члена Кооперативу з моменту набуття права власності на квартиру або нежитлове приміщення, або їх частини.
У пунктах 8.2.3, 8.2.5, 8.2.7 Статуту зазначено, що Кооператив зобов`язаний виступати замовником робіт і послуг та укладати угоди з відповідними підприємствами, що надають ці роботи і послуги, провадити їх оплату, визначати розміри внесків та платежів, що вносяться членами Кооперативу шляхом скликання загальних зборів (зборів уповноважених) членів Кооперативу, забезпечувати своєчасне надходження від членів Кооперативу платежів, встановлених рішенням Загальних зборів (зборів Уповноважених) членів Кооперативу.
Для забезпечення належного утримання будинку і прибудинкової території, Правління Кооперативу складає та затверджує на Загальних зборах (зборах уповноважених) членів Кооперативу кошторис, в якому передбачаються планові витрати на обслуговування, ремонт та утримання будинку і прибудинкової території, розмір внеску членів Кооперативу та плановий загальний розмір грошових коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів необхідний для покриття існуючих планових витрат (п. 9.1 Статуту).
Відповідно до п. 9.2 та 9.3 Статуту платежі на поточні витрати вносяться співвласниками у порядку та в строки, що визначаються загальними зборами (зборами уповноважених) членів Кооперативу. Частка співвласника у загальному обсязі Внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Платежі на витрати Кооперативу вносяться членами Кооперативу у порядку та в строки, що визначаються чинним законодавством про сплату за житлово-комунальні послуги.
Пунктом 9.5 Статуту визначено, що розмір щомісячних платежів для оплати комунальних (водо-, тепло-, електро-, газопостачання та водовідведення) та інших послуг визначається згідно з показниками лічильників або затверджених в установленому порядку тарифів (внесків членів кооперативу, затверджених Загальними зорами членів Кооперативу), а при відсутності лічильників - за умовами договору між постачальником послуг та Кооперативом.
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
 
Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України  власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про ОСББ», власник квартири зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
 
Крім того, ст. 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст. 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.
 
Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
 
Так, ст. 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
 
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
 
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
 
Як вбачається з матеріалів справи, нарахування позивачем житлово-комунальних послуг проводилось на підставі договору та статуту ЖБК «ШОВКОВИК-2». Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати витрат на комунальні  послуги за період з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 25 288,92 грн., яка відповідачем  по справі  спростована не була. А отже, висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості у визначеному розмірі є цілком доведений та обгрунтований. 
 
Що ж до доводів апеляційної скарги стосовно не надання позивачем послуг у повному об`ємі і у зв`язку з цим недоведеністю розміру заборгованості, то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки жодного доказу, який би свідчив про отримання відповідачем послуг неналежної якості або у неповному розмірі матеріали справи не місять. А тому, вказані доводи  висновків суду в цій частині не спростовують.
 
Поряд з цим, суд першої інстанції вважав доведеними та обгрунтованими, а отже, задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на  користь позивача 4 860 грн. 53 коп. - інфляційних втрат та 2 276 грн. - 3% річних.
 
Проте, колегія суддів в повній мірі з висновками суду в цій частині погодитися не може, і вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апелянта, що розрахунок інфляційних втрат та 3-х відсотків річних здійснено не вірно. В наданому позивачем розрахунку, з яким погодився суд першої інстанції втрати визначені із всієї заявленої суми заборгованості  починаючи з січня 2018 року без визначенні  розрахунку за кожний місяць окремо, внаслідок  різниці заявлено суми боргу.
 
Так, колегія суддів вважає, що розрахунок інфляційних втрат має здійснюватися  за формулою:
 
"Х" * "і-1" = "ЗБ",
де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).
А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.
Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.
Вказаного висновку  дійшов Верховний Суд у постанові  від 26.06.2020 року  по справі №905/21/19, де вважав, що такий спосіб розрахунку інфляції за статтею 625 ЦК України з точки зору математичного підходу не є єдиним, але вбачається найбільш простим для застосування.
В свою чергу 3% річних необхідно розраховувати за  формулою:
Сума санкції = С*3*Д/365/100, 
де С - сума  заборгованості; Д - кількість  днів прострочення. 
Враховуючи вказані вище формули розрахунків, колегія суддів  вважає, що  за період  з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року, відповідно до розміру щомісячної заборгованості визначеної позивачем у зведеній таблиці заборгованості (а.с.112-113)  розмір інфляційних втрат складає 2 155,98 грн. та 3% річних - 1 241,10 грн. 
А відтак, рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, про задоволення позовних вимог частково, стягнувши інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, з розрахунку  втрат за кожен місяць окремо. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
 
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних втрати та 3% річних не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині стягнутих інфляційних втрат та 3% річних необхідно скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення про часткове задоволенні  позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Оскільки, рішення суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, про часткове задоволення позовних вимог (на 88,47%), тому колегія суддів вважає, за необхідне  змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, що підлягає до стягнення з  відповідача на користь позивача з 2 270,00 грн. на 2 008,27грн.,  пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В:
                                                   
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-2» інфляційні втрати в розмірі 2 155,98 грн. та 3% річних в розмірі 1 241,10 грн. 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик-2» судового збору  - змінити з 2 270 грн.грн. на  2 008,27 грн..
В іншій частині  рішення суду  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Головуючий:                                                                                                Р.В. Березовенко

Судді:                                                                                                            О.Ф. Лапчевська

                                                                                                                               Г.І. Мостова