ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  911/731/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.  

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском" арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича
на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021
(у складі колегії суддів: Отрюха Б. В., Остапенка О. М., Грека Б. М.) 
у справі №911/731/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аса Сістемс" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Совберг"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекском"
про звернення стягнення на предмет іпотеки

1. Рух справи
1.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Аса Сістемс" (далі - ТОВ "Аса Сістемс", позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Совберг" (далі - ТОВ "Совберг", відповідач), в якому просило суд звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №2351 від 07.12.2017, а саме: Аграрно промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, 1, шляхом передачі у власність іпотекодержателю - ТОВ "Аса Сістемс", в рахунок погашення частини заборгованості ТОВ "Совберг" перед ТОВ "Аса Сістемс" за договором позики №80/17 від 01.03.2017 на суму 602 000 грн основного боргу, а також визнати за ТОВ "Аса Сістемс" право власності на вказане нерухоме майно.
1.2.          Рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2018 позов було задоволено.
1.3.          Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекском" (далі - ТОВ "Лекском") в особі ліквідатора Черкасова С. А. звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою як особа, яка не приймала участі в розгляді справи та вважає, що рішення у справі прийнято про її права, оскільки скаржник вважає себе законним власником спірного майнового комплексу, право власності на який визнано судом за позивачем у справі без його відома та участі.
1.4.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лекском" в особі арбітражного керуючого Черкасова С. А. на рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2018 у справі №911/731/18 з тих підстав, що в оскаржуваному судовому рішенні відсутні обмеження, позбавлення, скасування або припинення прав чи інтересів скаржника, мотивувальна чи резолютивна частини зазначеного рішення не містять будь-якого посилання на права, інтереси чи обов`язки ТОВ "Лекском", тобто судом не встановлено обставин щодо порушення прав та інтересів ТОВ "Лекском". Місцевим судом ухвалено рішення про права, інтереси та обов`язки лише сторін у справі - ТОВ "Аса Сістемс" та ТОВ "Совберг", відтак скаржником не доведено порушення його прав та інтересів оскаржуваним судовим рішенням, що є підставою для закриття апеляційного провадження. 
1.5.          Постановою Верховного Суду від 12.11.2020 скасовано ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020, матеріали справи №911/731/18 передано для здійснення апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції.
1.6.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі № 911/731/18 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Лекском".

2. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
2.1.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 за клопотанням ТОВ "Аса Сістемс" призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС. На вирішення експерта поставлено наступне питання:  чи є Аграрно промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 969552832224, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №2351 від 07.12.2017 тим же самим нерухомим майном (об`єктом), на яке у справі № Б-50/232-09 згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 09.10.2019 було визнано право власності за ТОВ "Лекском", а саме на нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-6; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с.  Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. І-в: нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі. буд. 1-а; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 П.М., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г?
2.2.          Ухвала суду мотивована наступним:
- відносно посилання арбітражного керуючого Черкасова С.А. та представника ТОВ "Лекском" на висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № Б-50/232-09, стосовно спірного об`єкта нерухомості, суд зазначив про те, що надання правової оцінки таким обставинам буде здійснена під час розгляду справи по суті, шляхом надання оцінки всім наявним доказам у даній справі;
- стосовно преюдиційності постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №Б-50/232-09, суд зазначив, що позивач та відповідач у справі №911/731/18 не брали участі при розгляді справи № Б-50/232-09, внаслідок чого були позбавлені можливості наводити свої доводи та надавати докази на підтвердження своєї правової позиції;
- у даному випадку наявна необхідність у спеціальних знаннях щодо визначення можливості та розробки варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна, в той час, як у справі №Б-50/232-09 не було проведено судової будівельно-технічної експертизи для надання оцінки всім обставинам справи в сукупності.

3. Короткий зміст касаційної скарги
3.1.          27.11.2021 ліквідатор ТОВ "Лекском" арбітражний керуючий Черкасов С. А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021, а справу № 911/731/18 направити до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

4. Узагальнені доводи касаційної скарги
4.1.          На переконання скаржника, судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було порушено норми матеріального і процесуального права, а саме: частину першу статті 124 Конституції України, статті 2, 73, 99, 102, 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), крім того, судом фактично делеговано свої повноваження щодо дослідження наявних у справі доказів судовому експерту, наслідком чого стало зупинення провадження у справі.

5. Узагальнена позиція інших учасників щодо касаційної скарги
5.1.          Відзиви на касаційну скаргу від учасників справи не надійшли, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

6. Касаційне провадження  
6.1.          Ухвалою Верховного Суду від 14.12.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ "Лекском" арбітражного керуючого Черкасова С. А. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 29.12.2021. Витребувано з Господарського суду Київської області та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №911/731/18.
6.2.          04.01.2022 на адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про здійснення розгляду касаційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
6.3.          Розглянувши вказане клопотання, Верховний Суд зазначає наступне. 
Положеннями частини шостої статті 301 ГПК України визначено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
6.4.          Зміст положень статті 301 ГПК України вказує на те, що цією нормою закріплено дискреційні повноваження суду в межах процесуального закону зі свободою розсуду вирішити питання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи при розгляді касаційних скарг, зазначених у частині п`ятій, шостій статті 301 ГПК України, залежно від конкретних обставин справи.
6.5.          Здійснюючи перегляд судових рішень у касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах доводів та вимог касаційної скарги у справі аргументи про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, і не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.
6.6.          У даній справі Верховним Судом створено учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог процесуального законодавства. 
6.7.          Отже, підстав для розгляду касаційної скарги зі справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи Судом не встановлено, у зв`язку з чим клопотання про здійснення розгляду касаційної скарги у даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи залишається без задоволення.

7. Позиція Верховного Суду
7.1.          Предметом судового розгляду у цій справі є позов ТОВ "Аса Сістемс" до ТОВ "Совберг" про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №2351 від 07.12.2017, а саме: Аграрно промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, 1, шляхом передачі у власність іпотекодержателю - ТОВ "Аса Сістемс", в рахунок погашення частини заборгованості ТОВ "Совберг" перед ТОВ "Аса Сістемс" за договором позики №80/17 від 01.03.2017 на суму 602 000 грн основного боргу, а також визнання за ТОВ "Аса Сістемс" права власності на вказане нерухоме майно.
7.2.          Об`єктом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження у зв`язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи. 
7.3.          За висновком суду апеляційної інстанції, необхідність у призначенні експертизи зумовлена тим, що особа, яка подала апеляційну скаргу - ТОВ "Лекском" стверджує про приналежність спірного об`єкту нерухомого майна йому на праві приватної власності та зазначає, що Господарським судом Харківської області під час розгляду заяви ліквідатора про витребування з незаконного володіння нерухомого майна у справі №Б-50/232-09 встановлено факт набуття спірного майна у власність ТОВ "Лекском" 08.11.2005, що не потребує додаткового доведення. Разом з цим, ТОВ "Аса Сістемс" стверджує, що майно, про яке йде мова у справі № Б-50/232-09, та майно, яке є предметом іпотечного договору, укладеного між ТОВ "Аса Сістемс" та ТОВ "Совберг", є різними об`єктами. Саме з метою встановлення того, чи є вищезгадане нерухоме майно одним і тим самим об`єктом, за клопотанням ТОВ "Аса Сістемс" суд апеляційної інстанції призначив експертизу та зупинив апеляційне провадження.  
7.4.          ТОВ "Лекском" у касаційній скарзі заперечував необхідність у спеціальних знаннях у даній справі та доцільність призначення судової експертизи, посилаючись на те, що відповідь на поставлене експерту питання та відповідні обставини вже встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 та постановою Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № Б-50/232-09, що не було враховано судом апеляційної інстанції.
7.5.          Надаючи оцінку доводам скаржника, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України, зазначає наступне.
За змістом статті 99 ГПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини, суд призначає експертизу у справі. У випадку призначення судової експертизи суд має право зупинити провадження у справі на час проведення експертизи на підставі пункту 2 частини першої статті 228, пункту 6 частини першої статі 229 ГПК України. 
7.6.          Отже, якщо суд доходить висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, врахувавши клопотання сторін або сформулювавши питання експерту на власний розсуд.
7.7.          Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що у справі №Б-50/232-09 не було проведено судової будівельно-технічної експертизи для надання оцінки всім обставинам справи в сукупності, проте визначення можливості та розробки варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна потребує спеціальних знань. 
7.8.          Разом з цим, задовольняючи клопотання ТОВ "Аса Сістемс" про призначення судової експертизи, судом апеляційної інстанції не враховано надані ТОВ "Лекском" заперечення з цього приводу, які обґрунтовані, зокрема з посиланням на обставини, встановлені у справі №Б-50/232-09 при розгляді заяви ліквідатора банкрута - ТОВ "Лекском" про витребування з незаконного володіння ТОВ "Совберг" нерухомого майна та визнання за ТОВ "Лекском" права власності на зазначене майно. 
7.9.          Так, з наявної в матеріалах справи копії постанови Верховного Суду від 05.02.2020, якою скасовано постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 та залишено в силі ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09, вбачається наступне: 
- ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017, за заявою ПАТ "ПроКредит Банк" визнано недійсними результати аукціону з продажу нерухомого майна банкрута - ТОВ "Лекском", оформлені протоколом від 12.07.2016 №100080616/1, щодо продажу аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складаються з: санітарний пропускник (літ."А") загальною площею 380,6 кв. м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв. м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв. м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв. м., розташований  за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1 та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12.07.2016, укладений за результатом аукціону з продажу майна ТОВ "Лекском" від 12.07.2016;
- ухвала суду першої інстанції про визнання недійсним аукціону та визнання недійсним договору купівлі-продажу мотивована тим, що оскаржуваний другий повторний  аукціон щодо продажу вказаного вище  майна банкрута - ТОВ "Лекском", яке перебувало у заставі кредитора -  ПАТ "ПроКредит Банк", відбувся із порушенням порядку організації та проведення другого повторного аукціону з реалізації об`єктів нерухомості. При цьому, правові наслідки недійсних правочинів у вигляді реституції  судом не були застосовані до покупця - ТОВ "Сазон", у порядку статті 216 ЦК України, у зв`язку з тим, що на час розгляду заяви про визнання результатів аукціону недійсним власником спірного нерухомого майна було ТОВ "Лексінг", яке не є стороною у договорі купівлі-продажу від 12.07.2016;
- надалі ТОВ "Лексінг" відчужило приміщення аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складається з: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м., за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1 на користь ТОВ "Совберг" на підставі іпотечного договору № 1155 від 11.10.2016;
- станом на 22.02.2019 ТОВ "Совберг" є власником нежитлових приміщень: нежитлова будівля (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; нежитлова будівля (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в; нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а; нежитлова будівля (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м.,  адреса: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г ;
- спірний об`єкт нерухомості, який зазначений ліквідатором в первинно поданій заяві, а саме: нежитлові приміщення аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складаються з: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м., за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1, та об`єкти, які зазначені ліквідатором ТОВ "Лекском" в уточненнях до заяви про витребування майна, а саме: нежитлова будівля (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; нежитлова будівля (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в; нежитлова будівля (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а; нежитлова будівля (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, є одним і тим самим спірним об`єктом нерухомості, що належало банкруту - ТОВ "Лекском", а новий власник - ТОВ "Совберг" змінив лише  характеристики майна, здійснивши поділ спірного нерухомого майна на частини, які були зареєстровані за новими адресами, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №157291275 від 22.02.2019.
7.10.          Відхиляючи посилання ТОВ "Лекском" на вищезгадані судові рішення у справі №Б-50/232-09, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що позивач та відповідач у справі №911/731/18 не брали участі при розгляді справи №Б-50/232-09, внаслідок чого були позбавлені можливості наводити свої доводи та надавати докази на підтвердження своєї правової позиції. 
7.11.          З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
7.12.          За змістом наведеної норми преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. 
7.13.          Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
7.14.          Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII).
7.15.          Таким чином, у розумінні положень частини четвертої статті 75 ГПК України однією із цілей цієї норми законодавець визначив, у тому числі, уникнення можливості різних висновків і тлумачень щодо наявних між сторонами обставин і правовідносин, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.
7.16.          Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
7.17.          Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі № Б-50/232-09 ТОВ "Совберг" (відповідач у справі № 911/731/18) було залучено до розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Лекском" про витребування з незаконного володіння ТОВ "Совберг" спірного нерухомого майна згідно з ухвалою від 04.12.2018. Крім того, ТОВ "Совберг" оскаржило до суду апеляційної інстанції ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі № Б-50/232-09. Тобто, ТОВ "Совберг" (добросовісний набувач) приймало участь у розгляді вищезгаданої заяви про витребування спірного нерухомого майна і мало можливість скористатися наданими йому процесуальними правами для доведення власних заперечень проти заявлених ліквідатором вимог.  
7.18.           Також колегія суддів враховує, що в мотивувальній частині постанови від 05.02.2020 у справі №Б-50/232-09 Верховний Суд прямо вказав про те, що місцевий господарський суд встановив той факт, що зазначене в заяві ліквідатора та в уточненнях до неї майно є одним і тим самим спірним об`єктом нерухомості, що належало банкруту - ТОВ "Лекском", а новий власник ТОВ "Совберг" змінив лише характеристики майна, здійснивши поділ спірного нерухомого майна на частини, які були зареєстровані за новими адресами.
7.19.          Крім того, скасовуючи ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лекском" та скеровуючи матеріали справи №911/731/18 для здійснення апеляційного розгляду до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у своїй постанові від 12.11.2020 зазначив про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив наданих скаржником доказів перебування у правовідносинах власності щодо спірного майна та не зазначив, якими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджуються чи спростовуються аргументи ліквідатора скаржника щодо порушення його права власності на спірне нерухоме майно.
7.20.          Однак судом апеляційної інстанції не були дослідженні надані докази, при цьому суд обмежився посиланням в оскаржуваній ухвалі про те, що надання правової оцінки обставинам стосовно спірного об`єкта нерухомості, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № Б-50/232-09 буде здійснена під час розгляду справи по суті. 
7.21.          Призначаючи у справі судову експертизу, суд апеляційної інстанції не обґрунтував належним чином наявність дійсної потреби у спеціальних знаннях та неможливість правильного вирішення спору по суті за відсутності висновку експерта за наявними у справі матеріалами.
7.22.          Оскільки зупинення провадження у цій справі є наслідком призначення судом експертизи, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку. Отже, призначення експертизи з одночасним зупиненням у зв`язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта. 
7.23.          Враховуючи те, що правомірність зупинення провадження у справі на підставі зазначеної норми залежить від підставності призначення судової експертизи, необхідно виходити з того, що призначення судової експертизи - це процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим. Отже, призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до частини 1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
7.24.          Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що "розумний строк" провадження має бути оцінений відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних державних органів, а також важливість предмета спору для заявника (див. серед інших "Фридлендер проти Франції" [GC], № 30979/96, п.43, ECHR 2000-VI).
7.25.          Відтак, безпідставне призначення судової експертизи (за відсутності належного обґрунтування необхідності для вчинення такої процесуальної дії судом) є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляду цієї ухвали, з урахуванням взаємозв`язку правомірності зупинення провадження, як наслідку призначення у справі судової експертизи, Суд керується також засадами верховенства права. 
7.26.          Наведеного судом апеляційної інстанцій враховано не було, тому, безпідставно призначивши судову експертизу та зупинивши у зв`язку з цим провадження у справі, суд порушив право скаржника на розгляд справи упродовж розумного строку.
7.27.          У зв`язку з викладеним, Верховний Суд вважає, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду, якою призначено судову будівельно-технічну експертизу та у зв`язку з цим зупинено провадження у справі, не можна визнати обґрунтованою та такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права (статей 99, 100, пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України). 

8. Висновки за результатами касаційного розгляду 
8.1.          В частині четвертій статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
8.2.          Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду (пункт 2 частини першої статті 308 ГПК України). 
8.3.          Відповідно до частини шостої статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
8.4.          З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи №911/731/18 для подальшого розгляду до Північного апеляційного господарського суду. Відповідно касаційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском" арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича задовольнити.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі №911/731/18 скасувати.
3. Справу №911/731/18 передати на розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський
Судді                                                                                В. В. Білоус
                                                                                В. Я. Погребняк