ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/19/22 Справа № 216/2262/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання – Кислиця І.В.
сторони:
позивач – Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк»,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кірлаша Володимира Валентиновича на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року, яке ухвалено суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення матеріали справи не містять), -
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» , правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі – АТ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтовано тим, що 30.01.2008 року між Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» , правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в іноземній валюті у розмірі 20995,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном повернення до 30.01.2028 року.
В забезпечення виконання зобов`язання 30.01.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за невиконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржників є солідарною .
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 20995,00 доларів США.
В порушення умов кредитного Договору ОСОБА_3 станом на 05.04.2016 року утворилась заборгованість 20920,74 доларів США, яка складається з наступного: 15694,35 доларів США - заборгованість за кредитом, 3051,72 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 68,66 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 1100,62 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 9,62 доларів США штраф (фіксована частина), 995,77 доларів США - штраф (процентна складова).
24 липня 2015 року позичальнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 направлено повідомлення з проханням повернення суми кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції. 
Позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість за кредитним договором № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року, у розмірі 20920,74 доларів США, що за курсом 25,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 543729,94 грн., а також судові витрати по справі. 
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 20920,74 доларів США, що за курсом 25,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.04.2016 року складає 543729,94 грн. за кредитним договором № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року;
Стягнуто солідарно з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8155,95 грн.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2  – адвокат Кірлаш В.В.  посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в порушення вимог ч.4 ст. 559 ЦК України позивач звернувся до поручителя після спливу шестимісячного строку, передбаченого для звернення з вимогою до поручителя про стягнення заборгованості. Суд першої інстанції не звернув уваги, що боржник ОСОБА_1 припинила здійснення оплати по кредитному договору 29.08.2014 року, досудова вимога пред`явлена позивачем до поручителя 24.07.2015 року, а з позовом позивач звернувся 10.04.2016 року.
Також скаржник зазначає, що копія договору поруки долучена до позову, не відповідає оригіналу договору поруки та має розбіжності в написання прізвища поручителя.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки не засвідчений належним чином та не містить відображень змісту арифметичних операцій, щодо нарахування кожної суми.
Позовні вимоги про стягнення з відповідачів пені та штрафів заявлені поза межами строків позовної давності. Крім того, стягнення з особи подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення обраховане за один і той самий період , суперечить положенням ст.. 61Конституції України.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Кірлаша В.В., які кожен окремо підтримав доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, відповідача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача АТ «Приватбанк» - Бродька А.І., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.01.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір KRKWGK00151048 (а.с. 22-28). 
Згідно п. 8.1 договору банк зобов`язувався надати ОСОБА_1 кредитні кошти, шляхом видачі готівки через касу на строк з 30.01.2008 року по 30.01.2028 року включно, у вигляді не поновлювальна лінія у розмірі 20995,00 Доларів США на настпуні цілі 17290 доларів США на придбання нерухомості а також 3705 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0, 48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.8.2 даного договору. 
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 198,31 доларів США, згідно графіку для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, винагороди, комісії.
Згідно п.3.3. нарахування відсотків, а також винагород передбачених.п.7.2 та 8.1 Договору здійснюється останню дату їх сплати, зазначену п. 7.1, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом – 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. 
П. 8.4 передбачає, що при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (п.5.2)
Відповідно до п. 5.3. при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову.
Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п.5.1, 5.2,5.3 здійснюється протягом 3 років з дня,коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане позичальником (п. 5.4)
Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені штрафів за даним кредитним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. 
В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, 30 січня 2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов яких поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором за невиконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
Відповідно до п.12 договору поруки порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання термінів повернення кредиту за кредитним договором.
ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, у зв`язку з чим, станом на 05.04.2016 року утворилась заборгованість 20920,74 Доларів США, яка складається з наступного: 15694,35 Доларів США - заборгованість за кредитом, 3051,72 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 68,66 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 1100,62 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 9,62 Доларів США – штраф (фіксована частина), 995,77 Доларів США - штраф (процентна складова).
24.07.2015 року ПАТ КБ"ПриватБанк" звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове виконання зобов`язань, яку вони залишили без відповіді та задоволення, і до теперішнього часу заборгованість не сплатили ( а.с. 20-21).
Відповідно до п.2.3.3 позичальник має право повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду,відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від Банку.
Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» та стягуючи з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором виходив з того, що ОСОБА_1 в установлений договором строк не сплатила суму кредиту, проценти за користування кредитом, тобто не виконала зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, усі зазначені суми підлягають стягненню. При цьому, суд дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 554 ЦК України й умов вищезазначених договорів у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та, оскільки Банком підтверджено належними доказами (договір про надання кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку. 
Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України, зараз і надалі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець маж право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Право банку достроково вимагати погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачено п. 2.3.3. Кредитного договору, яким визначено, що, Позичальник має право повернти банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від Банку.
Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші обумовлені договором платежі.
24.07.2015 року ПАТ КБ"ПриватБанк" звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове виконання зобов`язань, яку вони залишили без відповіді та задоволення, і до теперішнього часу заборгованість не сплатили ( а.с. 20-21).
Таким чином, кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк», змінив строк виконання основного зобов`язання, який вважається таким, що настав для позичальника ОСОБА_1 , що зумовило для неї виникнення обов`язку в цей строк повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші платежі.
Забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом встановлення спеціальних способів, які стимулюють боржника до належної поведінки, гарантують виконання ним основного зобов`язання з урахуванням інтересів кредитора. Порядок забезпечення виконання зобов`язання у вигляді поруки врегульовано нормами ст. 554, ст. 559 ЦК України.
Так, згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення божником зобов`язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України  строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.
Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, необхідно зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16.
Як вбачається з п.12, Договору поруки   від 30.01.2008 року, укладений між  ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 ,  порука за цим договором припиняється після закінчення 5(п`яти) років з дня термінів повернення кредиту за кредитним договором. Натомість у пункті 8.1. кредитного Договору зазначено, що кредитні кошти шляхом видачі готівки видано на строк до 30.01.2028 року ( а.с. 25).
Таким чином, позов до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 пред`явлено у квітні 2016 року, тобто в межах строку дії поруки, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки не засвідчений належним чином та не містить відображень змісту арифметичних операцій, щодо нарахування кожної суми, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості за договором, ОСОБА_1 частково сплачувала відсотки та комісію, заборгованість за договором, що є підтвердженням того, що вона користувалась кредитними коштами. 
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, свого розрахунку заборгованості не надано, клопотань про призначення експертизи по справі відповідачем заявлено не було.
Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо неправомірності нарахування штрафу (фіксована частині) та штрафу (відсоткова складова), з огляду на наступне.
Згідно п.3.3. нарахування відсотків, а також винагород передбачених.п.7.2 та 8.1 Договору здійснюється останню дату їх сплати, зазначену п. 7.1, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом – 360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного періоду сплати включно. 
П. 8.4 передбачає, що при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (п.5.2)
Відповідно до п. 5.3. при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову.
Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п.5.1, 5.2,5.3 здійснюється протягом 3 років з дня,коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане позичальником (п. 5.4)
Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені штрафів за даним кредитним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. 
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).
В даному випадку умовами кредитного договору передбачено одночасне застосування двох видів неустойки - штрафу і пені за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
У зв`язку з чим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що вимоги про стягнення з відповідачів пені та штрафів заявлені поза межами строків позовної давності. Крім того, стягнення з особи подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення обраховане за один і той самий період.
Проте відповідно до п. 8.4 кредитного договору № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року та п. 16 договору поруки передбачає, що сплата пені здійснюється у гривні. 
Таким чином, колегія суддів вважає неправомірним стягнення з відповідачів пені в розмірі 1100, 62 доларів США, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року в розмірі 28 605, 11 грн.
Крім того, солідарне стягнення судового збору не передбачено вимогами чинного законодавства.
На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кірлаша Володимира Валентиновича підлягає частиковому задоволенню, рішення суд першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволенню позовних вимог в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 1100 доларів США з ухваленням в цій частині нового рішення.
Крім того, рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судового збору підлягає зміні, та стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судового збору в рівних частинах по 4077, 97 грн. з кожного.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Кірлаша Володимира Валентиновича - задовольнити частково.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 1100 доларів США, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором № KRKWGK00151048 від 30.01.2008 року в розмірі 28 605, 11 грн.
Рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судового збору змінити, стягнувши в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір по 4077, 97 грн. з кожного.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 лютого 2022 року.

Головуючий: 

Судді: