ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року	 	Справа № 344/19504/21 пров. № А/857/3967/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Затолочного В.С.,
при секретарі судового засідання – Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2022 року (суддя Мелещенко Л.В., м.Івано-Франківськ), -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради (далі – Виконавчий комітет, Міська рада відповідно) в якому просила скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті по справі про адміністративне правопорушення від 24.11.2021 №16/974-975 (далі – Постанова, Виконавчий комітет відповідно) та закрити провадження у справі.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2022 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги вказує, на безпідставність висновків суду першої інстанції про те, що у матеріалах адміністративних справ відсутні протоколи вилучення алкогольних напоїв, а також фіскальний чек на продаж товару, оскільки дані обставини не спростовують факту продажу алкогольних напоїв неповнолітньому, а складання протоколу вилучення та огляду алкогольних напоїв не визначено законодавством як обов`язкова дія для встановлення події такого правопорушення. Крім того, зауважує, що факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі здійснювався двічі.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення не підтверджується доказами, які б свідчили про свою повноту, Адміністративною комісією при розгляді справи не надано оцінку відсутності жодних доказів реалізації товару неповнолітньому, який не був опитаний комісією під час засідання.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 15.10.2021 інспектором СЮП ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції Василіцьким В.В. було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАБ №№787833, 787834 (далі – Протокол №№33, 34) щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Як вбачається зі змісту Протоколу №№33, 34 03.10.2021 близько 14:30 год позивач перебуваючи на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі – Магазин), що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вулиця Незалежності буд36/1, здійснила продаж алкогольного напою «Green day», ємністю 0,5 л, вартістю 89,50 грн та вино «Вілла Крим» , ємністю 0,7 л, вартістю 62 грн, неповнолітній особі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10.08.2021 Адміністративно комісією винесено Постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн (а.с.7).
Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.
За визначенням частини першої статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею частиною другою статті 156 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз даної статті дає підстави вважати, що законодавець встановлює варіативність доказів адміністративного правопорушення. Відсутність одного з них (в тому числі й протоколу про вилучення речей і документів) не може вказувати на відсутність факту адміністративного правопорушення, якщо сукупність інших доказів є достатньою.
Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Тобто, протокол має містити всі відомості, які ідентифікують обставини правопорушення, щоб вважатись належним доказом.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що продавець при реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу таких товарів особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій несе адміністративну відповідальність, визначену законом.
Це узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 8 травня 2019 року у справі № 483/933/16-а.
Оцінюючи покликання позивача та висновку суду першої інстанції, що під час виявлення адміністративного правопорушення не було складено протоколу про вилучення речей, немає фіскального чека про продаж алкогольних напоїв та Адміністративна комісія не відбирала пояснень у неповнолітньої особи, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що Адміністративна комісія при розгляді справи про адміністративне правопорушення дослідила наявні докази, а саме):
Протоколи №№33, 34;
реєстраційна картка звернення до органів поліції про продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі;
пояснення ОСОБА_3 (батька неповнолітнього) від 13.10.2021;
пояснення ОСОБА_2 (неповнолітнього) від 13.10.2021;
пояснення ОСОБА_1 від 15.10.2021;
ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 04.10.2021;
запит Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 14.10.2021 до керівника Магазину про надання інформації  стосовно того, хто перебував на робочому місці у Магазині 03.10.2021;
відповідь від керівника Магазину від 15.10.2021 про те, що 03.10.2021 в Магазині працювала продавець ОСОБА_1 ;
пояснення ОСОБА_4 (керівника Магазину) від 19.10.2021;
рапорт;
довідка за результатами звернення ОСОБА_3 ;
Вказані документи, на думку суду апеляційної інстанції в розумінні статті 251 КУпАП, є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення. А тому посилання позивача на те, що Постанову було прийнято на підставі лише одного Протоколу і Адміністративною комісією не було взято до уваги інші докази вини, є необґрунтованими.
Апеляційний суд відхиляє посилання позивача на відсутність в матеріалах справи відомостей про вилучення алкогольних напоїв, оскільки вилучення та огляд пляшки, коштів не визначено законодавством як обов`язкова дія для встановлення події такого правопорушення. І протокол про вилучення речей і документів не є обов`язковим доказом для підтвердження вини позивача у даній справі.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами скаржника про те, що відсутність фіскального чеку на продаж алкогольних напоїв є фактом здійснення іншого правопорушення у сфері порушення правил торгівлі.
При цьому, визначальним для притягнення особи до відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП є встановлення факту продажу алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити, оскільки позивач при реалізації алкоголю не вжив заходів спрямованих на недопущення продажу вказаного товару особі, яка не досягла 18-ти річного віку, а тому оскаржувана Постанова є правомірною та такою, що винесена відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством України.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.
Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франкіської міської ради задовольнити.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний