Справа № 297/2364/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

         14 лютого 2022 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Собослоя Г. Г., Куштана Б. П.,
з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересованою особою є Берегівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2021 року, постановлену суддею Ільтьом І. І.,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, де заінтересованою особою є Берегівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.
Заяву обґрунтував тим, що його батько ОСОБА_2 проживав у м. Донецьк, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видано Київським відділом РАЦС м. Донецька свідоцтво про його смерть за № 846 від 11.08.2020. Проте, він не може реалізувати свої спадкові права, оскільки відповідно до українського законодавства м. Донецьк є тимчасово окупований та внесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
За таких обставин факт смерті його батька належним чином не оформлений, а відтак він не має змоги прийняти спадщину.
Посилаючись на наведені вище обставини просив суд установити факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , місце смерті - Україна.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2020 заяву ОСОБА_1 задоволено.
Установлено факт смерті на тимчасово окупованій території України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті м. Донецьк Україна, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допущено негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
У жовтні 2021 року заявник звернувся до суду з заявою про виправлення описки в цьому рішенні суду першої інстанції від 18.11.2020, а саме щодо виправлення невірно зазначеного прізвища його батька « ОСОБА_3 » на правильне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.10.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні цього ж суду від 18.11.2020 у цивільній справі № 297/2364/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою місцевого суду заявник ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу внаслідок порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Скарга мотивована тим, що судом належним чином не враховано про видачу довідки і свідоцтва про смерть його батька на тимчасово окупованій території російською мовою, а також не враховано про видачу на російській мові ще за часів СРСР свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 від 17.10.1974, де вказано прізвище на російський мові « ОСОБА_3 ». Хоча в паспорті його покійного батька серії НОМЕР_2 , виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 06.10.1998, та довідці № 1448004906 від 26.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначено прізвище саме « ОСОБА_4 ».
З огляду на це апелянт просив оскаржену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його вимоги задовольнити.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  заінтересована особа Берегівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не скористалася.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав наведених у ній.

Представник заінтересованої особи Берегівського РВ РАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому його неявка, на думку колегії суддів і відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. 

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення апелянта-заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що ухвалюючи в цій справі рішення суду від 18.11.2020, місцевий суд виходив із наданих заявником до заяви доказів, а саме: свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11.08.2020 (а.с.5); довідки про смерть № 133 від 11.08.2020 (а.с.10); свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.10.1974 (а.с.6), в яких зазначено прізвище покійного батька заявника саме « ОСОБА_3 ». Водночас як убачається з паспорту громадянина України самого заявника (а.с.8), довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номера (а.с.7), а також поданої ним до судів заяви про встановлення юридичного факту, апеляційної скарги, то його прізвище є також « ОСОБА_3 ». 
Безпосередньо у своїй заяві про встановлення юридичного факту ОСОБА_1 просив суд установити факт смерті саме   ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , місце смерті - Україна (а.с.4). Як наслідок, судом першої інстанції його заяву було задоволено й установлено факт смерті на тимчасово окупованій території України -   ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті м. Донецьк Україна, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог, а суд апеляційної інстанції також не вправі розглядати вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
За таких обставин оскаржена ухвала суду є законною й обґрунтованою та підстав для її зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.375 ЦПК України, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Водночас апеляційний суду констатує, що у статті 129-1 Конституції України закріплено принцип щодо обов`язкового виконання судового рішення. Положеннями частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади й органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, установленої законом.
Отож, у разі наявності у заявника-апелянта на підставі в цій справі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.11.2020 перешкод в оформлені його спадкових прав за померлим батьком із боку органів державної влади України, посадових чи службових осіб, зокрема в органах юстиції з реєстрації актів громадського стану чи нотаріуса, із приводу зазначення на російській мові прізвища « ОСОБА_3 », яке на українській мові є « ОСОБА_4 », а в родовому відмінку - « ОСОБА_3 », то заявник не позбавлений права в установленому законодавством порядку оскаржити до суду відповідні рішення, дії або бездіяльність цих органів, посадових чи службових осіб. 
Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2022 року.

Суддя-доповідачка
Судді