УХВАЛА

18 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/1131/21
адміністративне провадження № К/990/6066/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів -  Мацедонської В.Е., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу Служби Безпеки України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України, у якому просив:
визнати протиправними дії Служби безпеки України, які виразилися в бездіяльності Служби безпеки України з невиплати ОСОБА_1 за період проходження військової служби в Службі безпеки України як військовослужбовцю Служби безпеки України, грошового забезпечення з 30 серпня 2017 року до 09 квітня 2020 року моменту звільнення з військової служби ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням контракту згідно наказу СБ №52-ос/дск від 09 квітня 2020 року;
стягнути зі Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 , звільненого з військової служби як військовослужбовця Служби безпеки України, згідно наказу СБ № 52-ос/дск від 09 квітня 2020 року у зв`язку з закінченням контракту, грошове забезпечення, починаючи з 30 серпня 2017 року до 09 квітня 2020 року до закінчення контракту;
зобов`язати Службу безпеки України згідно пункту 3.5.1  Інструкції №35  про грошове забезпечення (затвердженої наказом СБ України від 23 січня 2008 року №35/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 січня 2008 року за № 71/14762) та абзацу четвертого пункту 6 глави 1 розділу IV Інструкції-515 (затвердженої наказом ЦУ СБ України від 10 квітня 2018 року № 515/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2018 року за № 512/31964) про грошове забезпечення, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення згідно довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 серпня 2017 року та станом на 01 березня 2018 року, з 30 серпня 2017 року до 09 квітня 2020 року - моменту звільнення ОСОБА_1  з військової служби як військовослужбовця Служби безпеки України, згідно наказу Служби Безпеки України № 52-ос/дск від 09 квітня 2020 року у зв`язку з закінченням контракту.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка виразилася у невиплаті   ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 вересня 2017 року до 09 квітня 2020 року.
Зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01 вересня 2017 року до 09 квітня 2020 року згідно із довідками про розмір грошового забезпечення станом на 01 серпня 2017 року та станом на 01 березня 2018 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
07 лютого 2022 року відповідач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1).
Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Наказом Голови Верховного Суду від 02 березня 2022 року №29/0/8-22 відповідно до статті 3 Конституції України, статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статті 60-2 КЗпП України, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, враховуючи рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, положення розпоряджень Київської міської державної адміністрації, прийнятих відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів і працівників апарату Верховного Суду установлено особливий режим роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану з 02 березня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема, щодо здійснення повноважень суддями Верховного Суду дистанційно, а також залучення суддів і працівників апарату Верховного Суду до роботи в приміщеннях Верховного Суду виключно в разі крайньої необхідності та за умов гарантування безпечних умов роботи.
У вищезазначеній частині наказ Голови Верховного Суду скасований наказом від 29 березня 2022 року №33/0/8-22, який набрав чинності 01 квітня 2022 року.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Верховного Суду з часу введення в Україні правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату Верховного Суду, зазначена ухвала прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до приміщень Верховного Суду, а саме приміщень Касаційного адміністративного суду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (на час розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і скаржник на такі не посилається.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що скаржник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Зважаючи на те, що скаржнику відмовлено у відкритті касаційного провадження, колегія суддів не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська

                                                                                          С.А. Уханенко