ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/175/22 Справа № 204/3390/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 січня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року в справі  про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у буд. АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю: 
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 
адвоката — Іванченка Р.П.,
       
В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 25 березня 2021 року о 21 годин 20 хвилин у м. Дніпрі по пр. Б.Хмельницького, 110 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGL 8.180, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, згідно з висновком лікаря № 1339 від 25 березня 2021 року, що складений 03 квітня 2021 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
       В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначив, що суд розглянув справу за його відсутності, про наявність постанови щодо нього дізнався лише 24 грудня 2021 року. 
       В апеляційній скарзі зазначає про те, що судове рішення є необґрунтованим, та таким що підлягає скасуванню. 
       Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
       Вказує, що після проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння, він поїхав додому, посвідчення водія у нього не вилучалось, від керування транспортними засобами його не відстороняли. 
       Зазначає, що про результат медичного огляду його не повідомляли, до поліції не викликали. 
       Вказує, що огляд було проведено 25 березня 2021 року, а висновок було виготовлено лише 03 квітня 2021 року, про результат його не повідомили. 
       У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Іванченко Р.П. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити, а постанову суду скасувати як незаконну та закрити провадження у справі. 
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків. 
       Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.
       Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані. 
Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №010853, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП;
- рапортом інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Манжула О.В. від 23.04.2021 року, згідно якого, 25.03.2021 року було зупинено т.з. MAN TGL 8.180, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Водій забажав пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі КЗКПНД «ДОР», висновок лікаря-нарколога № 1339 про те, що водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеним лікарем-наркологом в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог розгляду адміністративних справи відповідної категорії, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.9(а) ПДР. 
Доводи апелянта стосовно того, що медичний висновок виготовлено лише 03 квітня 2021 та про результати його не повідомили, апеляційний суд не приймає до уваги. Так, на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про виклик останнього до підрозділу патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 запрошено для надання пояснень та можливості ознайомлення з матеріалами. 
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. 
За таких обставин, постанова судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В :
       Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року, задовольнити та поновити йому строк на оскарження. 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
       Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко