Ухвала
 
31 березня 2022 року
 
м. Київ
 
справа № 766/14205/20
провадження № 61-2357ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від  15  липня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання правочинів недійсними та за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЕКТ» про визнання недійсним договору,
 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 14 лютого 2022 року засобами поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 липня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у вищевказаній справі.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Оскільки повний текст постанови Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року складено 27 жовтня 2021 року, тому останнім днем касаційного оскарження постанови є 26 листопада 2022 року.
 
Відповідно до частин першої-четвертої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.
 
Разом із касаційною скаргою заявник подає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту судового рішення апеляційного суду заявниця не отримала засобами поштового зв'язку. У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_1 12 листопада 2021 року подала до суду першої інстанції заяву про видачу копії повного тексту судового рішення. Зазначає, що отримала копію оскаржуваних судових рішень 13 січня 2022 року.
 
Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.
 
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).
Вказана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.
 
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.
 
Водночас особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.
 
ОСОБА_1 не зазначено обставини, які перешкоджали отримати повний текст оскаржуваного судового рішення у день його складення та не надано жодного доказу щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України.
 
Крім того, заявницею не надано доказів, на підтвердження дати отримання копії постанови апеляційного суду 13 січня 2022 року.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів.
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_3 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), заявниця зазначає про необхідність формування практики застосування підпункту «а» пункту 2 статті 1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг у подібних правовідносинах.
 
Суд касаційної інстанції зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного           Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах)             заявник повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
 
Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових  рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 зробила наступний висновок щодо неможливості застосування норм зазначеної Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг до договорів, укладених між юридичними особами в межах здійснення господарської діяльності лише на території України.
 
Ураховуючи наведене, посилання заявниці на відсутність висновку Верховного Суду, щодо правильного застосування норм права у подібних правовідносинах не містять належного обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із належним обґрунтуванням пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати неповажними підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 липня 2021 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, наведені ОСОБА_1 у клопотанні.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 липня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
 
Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             І. Ю. Гулейков