П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/9374/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
21 березня 2022 року                                                                                          м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року позов задоволено частково, а саме: 
- визнано протиправним та скасовано рішення 10 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 16.07.2021 № 1268 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» у частині визначення площі земельної ділянки 0,01 га. відносно якої ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок;
- зобов`язано Томашпільську селищну раду визначити площу земельної ділянки комунальної форми власності яка розташована на території села Рожнятівка (за межами населеного пункту), відносно якої рішенням 10 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 16.07.2021 № 1268 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, з урахуванням висновків суду зроблених у цьому рішенні;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 частину сплаченого ним судового збору у сумі 454 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Томашпільської селищної ради.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що у липні 2021 року позивач звернувся із клопотанням до Томашпільської селищної ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка розташована на території Томашпільської селищної громади.
Земельна ділянка частину якої позивач має намір безоплатно отримати у власність є сформованою, їй присвоєно кадастровий номер 0523985200:01:000:0497. Розташована земля       на території Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (село Рожнятівка за межами населеного пункту).
Рішенням 10 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 16.07.2021 № 1268 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,01 га. 
Позивач вважає, що Радою порушено положення ст. 121 ЗК України щодо норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, оскільки Земельний кодекс України передбачає право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га. тоді як йому надано дозвіл на розроблення документації на земельну ділянку площею 0,01 га.
Відтак, ключовим питанням цього спору є те, чи може орган місцевого самоврядування відхилятися у сторону зменшення від встановлених ст. 121 ЗК України норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам та про межі відхилень при прийнятті рішень у цій процедурі.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано причини (підстави) надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,01 га замість 2,0 га.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Так, порядок набуття права на земельну ділянку визначається главою 19 Розділу IV ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.
Згідно із ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в тому числі у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.
Норми ч. 6-7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III унормовують процедуру звернення із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, порядок розгляду такого клопотання та підстави відмови у наданні бажаного для заявника дозволу.
Водночас нормами частин п`ятої-десятої статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.
Висновок щодо застосування норм ст. 79-1 ЗК України неодноразово висловлювався Верховним Судом, зокрема у постановах від 30.08.2018 справа № 802/928/17-а, від 03.10.2019 справа № 823/1172/17-а.
При розгляді справи встановлено, що позивач намагається отримати у власність частину уже сформованої земельної ділянки якій присвоєно кадастровий номер 0523985200:01:000:0497, а загальна плаща ділянки становить 6,1892 га.
Суд не вдається до детального аналізу процедури подання позивачем клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, переліку документів, що до нього долучено та процедури його розгляду, адже щодо вказаних обставин між сторонами спору не виникало. Радою розглянуто клопотання та надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що вказує на відповідність клопотання вимогам Земельного кодексу України. Однак спірним є лише питання площі земельної ділянки, що вказана в оскарженому рішенні від 16.07.2021 № 1268.
Відносно площі земельної ділянки дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу якої надано позивачу, суд зазначає наступне.
Статтею 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Рішенням відповідача від 16.07.2021 № 1268 позивачу надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,01 га із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер 0523985200:01:000:0497 загальною площею 6,1892 га на території с. Рожнятівка Тульчинського району за межами населеного пункту (а.с.6).
Суд зазначає, що отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України, оскільки в даному разі принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається може визначатись органом місцевого самоврядування.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 11.09.2019 (справа № 379/656/16-а) щодо застосування   ст. 121 ЗК України. Ця правова позиція вважається усталеною, адже Суд касаційної інстанції посилається на неї як таку при відмові у відкритті касаційного провадження, зокрема в ухвалі від 03.03.2021 (справа № 340/1434/20).
Аналіз висновку Верховного Суду вказує на те, що Рада вправі на власний розсуд визначатися із площею земельної ділянки, рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відносно якої нею приймається, із врахуванням максимальних норм встановлених ст. 121 ЗК України.
Однак при цьому, орган місцевого самоврядування не може діяти свавільно та повинен чітко пояснити причини (підстави) прийняття свого рішення та обґрунтувати із урахуванням яких обставин ним у рішенні визначено площу земельної ділянки меншу від тієї про яку просив заявник. 
Суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано причини (підстави) надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,01 га замість 2,0 га.
Відповідно до п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України, однією із вимог до рішення суб`єкта владних повноважень є його обґрунтованість, тобто урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття. 
Обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень полягає в дослідженні усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. В такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами які чітко зазначені в рішенні.
Висновок узгоджується із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Так, у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).
Підсумовуючи суд зазначає, що «принципу належного урядування» як і вимоги закону про належне обґрунтування оскарженого рішення від 16.07.2021 № 1268 Рада не дотрималася.
Визначивши у Рішенні площу земельної ділянки 0.01 га Рада не обґрунтувала причини (підстави) надання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,01 га замість 2,0 га, чітко не навела розрахунку визначеної площі земельної ділянки. Ці недоліки рішення від 16.07.2021 № 1268 вказують на його протиправність та наявність підстав для скасування у частині визначення площі земельної ділянки відносно якої позивачу надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. 
Суд першої інстанції правильно вказав про відсутність підстав для скасування рішення в цілому, адже рішення від 16.07.2021 № 1268 містить і приписи які не суперечать матеріально - правовим інтересам позивача та не порушує його прав. Зокрема це стосується спірно рішення Ради в частині надання позивачу бажаного для нього дозволу на виготовлення документації із землеустрою. Надання такого дозволу не порушує прав та інтересів ОСОБА_1 , а тому скасування рішення у цій частині призведе до погіршення його правового становища порівняно із тим, що існувало до моменту звернення в суд із позовом.
А тому, скасуванню підлягає рішення від 16.07.2021 № 1268 лише в частині необґрунтованого визначення площі земельної ділянки відносно якої позивачу надано дозвіл.
У такому випадку позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача визначити площу земельної ділянки комунальної форми власності яка розташована на території Томашпільської селищної територіальної громади, відносно якої рішенням 10 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 16.07.2021 № 1268 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки» надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, з урахуванням висновків суду зроблених у цьому рішенні.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що Томашпільська селищна рада вперше дізналася про існування відкритого провадження по даній справі 18 січня 2022 року з постанови про відкриття виконавчого провадження.
Суд звертає увагу, що копію ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 13.08.2021 було надіслано на офіційну електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Окрім того, в матеріалах справи міститься звіт про отримання вказаної ухвали суду. (а.с. 15) Тому, вважається, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд цієї адміністративної справи.
В апеляційній скарзі відповідачем також вказана аналогічна електронна адреса.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.